קטגוריה:דניאל ב ח
נוסח המקרא
ענה מלכא ואמר מן יציב ידע אנה די עדנא אנתון זבנין כל קבל די חזיתון די אזדא מני מלתא
עָנֵה מַלְכָּא וְאָמַר מִן יַצִּיב יָדַע אֲנָה דִּי עִדָּנָא אַנְתּוּן זָבְנִין כָּל קֳבֵל דִּי חֲזֵיתוֹן דִּי אַזְדָּא מִנִּי מִלְּתָא.
עָנֵ֤ה מַלְכָּא֙ וְאָמַ֔ר מִן־יַצִּיב֙ יָדַ֣ע אֲנָ֔ה דִּ֥י עִדָּנָ֖א אַנְתּ֣וּן זָבְנִ֑ין כׇּל־קֳבֵל֙ דִּ֣י חֲזֵית֔וֹן דִּ֥י אַזְדָּ֖א מִנִּ֥י מִלְּתָֽא׃
עָנֵ֤ה מַלְכָּ/א֙ וְ/אָמַ֔ר מִן־יַצִּיב֙ יָדַ֣ע אֲנָ֔ה דִּ֥י עִדָּנָ֖/א אַנְתּ֣וּן זָבְנִ֑ין כָּל־קֳבֵל֙ דִּ֣י חֲזֵית֔וֹן דִּ֥י אַזְדָּ֖א מִנִּ֥/י מִלְּתָֽ/א׃
תרשים של הפסוק מנותח תחבירית על-פי הטעמים
פרשנות
- פרשנות מסורתית:
רש"י
"יציב" - דבר אמת ויציב
"די עדנא אנתון זבנין" - אשר זו השעה אתם מסורים למות
"כל קבל די חזיתון" - כל כנגד שאתם רואים שהלך ממני הדבר ואתם כופלים לי להגיד לכםמצודות
• לפירוש "מצודות" על כל הפרק •
מצודת ציון
"יציב" - ענין אמת וכמוהו רבים בזה הספר ובתפלה אמת ויציב והוא מלשון דבר הניצב ועומד ומתקיים
מצודת דוד
"מן יציב" - באמת יודע אני אשר בעת הזאת אתם נמכרים ונמסרים למיתה
"כל קבל" - כל כנגד רצונו לומר בעבור אשר ראיתם אשר הלך ממני דבר החלום ועם כל זה תאמרו שאגיד לכם החלוםמלבי"ם
• לפירוש "מלבי"ם" על כל הפרק •
השאלות
(ד) השאלות (ד - ח) מ"ש חלמא אמר, הוא דברי סכלות, הלא אמר להם שרוצה לדעת את החלום מפני שאינו יודע אותו, ואם לא הבינו דבריו איך ענו שנית שיאמר החלום והוא אינו זוכרו?, בפסוק ה' תפס לשון הודעה ובפסוק ו' לשון החויה?:
(ח) השאלות (ח - ט) מ"ש די עדנא אתם זבנין, וכן מ"ש בפסוק ט' נתקשו המפרשי' בפירושו?: "ענה המלך ואמר באמת יודע אני כי זמן אתם קונים, יען שראיתם שהדבר הלך ממני," ר"ל אני רואה שאתם רוצים להרויח זמן, שבתוך כך תבקשו איזה תחבולה להנצל, אחר שאתם רואים שאני א"א עוד שאזכור את החלום, ושלא אזכור גם אח"כ, ולא תרויחו רק זמן להנצל:
- פרשנות מודרנית:
תרגום ויקיטקסט: דניאל בתרגום עברי ש. ל. גורדון (של"ג) - עוֹנֶה הַמֶּלֶךְ וְאוֹמֵר: נָכוֹן, יוֹדֵעַ אָנֹכִי כִּי זְמַן אַתֶּם קוֹנִים, כָּל עֻמַּת שֶׁרְאִיתֶם כִּי וַדַּאי מֵאִתִּי הַדָּבָר.
בהמשך דף זה מופיעים ביאורים ופרשנויות של עורכי ויקיטקסט, שאינם בהכרח מייצגים את הפרשנות המסורתית.
ביאורים מסורתיים לטקסט ניתן למצוא בקטגוריה:דניאל ב ח.
דִּי אַזְדָּא מִנִּי מִלְּתָא
מִן יַצִּיב יָדַע אֲנָה דִּי עִדָּנָא אַנְתּוּן זָבְנִין
הפיסוק אינו ברור:
- האם המלך אמר: 'נכון (אני רוצה שתגידו לי את החלום ששכחתי), יודע אני כי זמן אתם קונים ומעכבים'.
- האם המלך אמר: 'נכון יודע אני, אשר זו השעה אתם מסורים למות (רש"י), אמרו ...'
- האם המלך אמר: 'אני יציב בדעתי ומתעקש, ויודע, שבשעה זאת שאתם מסורים למוות, אמרו ...'
כָּל קֳבֵל דִּי חֲזֵיתוֹן, דִּי אַזְדָּא מִנִּי מִלְּתָא
גם החלק הזה של המשפט לא ברור למפרשים:
- "כָּל עֻמַּת שֶׁרְאִיתֶם כִּי וַדַּאי מֵאִתִּי הַדָּבָר" - האם המלך דורש שהם יגידו מה שהם רואים בחלום שלו, כי הוא יודע מה הוא חלם. וכך באמת המלך מזהיר אותם במשפט הבא "וְדָבָר כּוֹזֵב וּמָשְׁחָת הִתְכּוֹנַנְתֶּם לֵאמֹר לְפָנַי" (ביאור:דניאל ב ט).
- "כל כנגד שאתם רואים שהלך ממני הדבר, ואתם כופלים לי להגיד לכם" רש"י מתרגם, שהמלך מודה שהוא שכח ומתלונן שהם מכריחים אותו להודות בזה בפעם השניה.
- המלך מזמין את כולם לדבר, והוא יקבל את החזיונות שלהם, כי אזלו (אזדו) לו מילות החלום והוא שכח אותו.
משמעות דברי המלך
קשה להבין מה בדיוק המלך אמר, אולם ברור מה הוא רוצה. הוא חלם חלום, נרעש בלילה, שכח את החלום, ועכשו הוא דורש שהקוסמים והמכשפים יגידו לו מה הוא חלם. הוא מבין שהם לא רוצים או לא יכולים. ובמידה והם לא מסוגלים, לפי חוק חמורבי מספר 1 אדם שמתחזה לקוסם ולא יכול להוכיח את כוחותיו העליונים, דינו מוות, לכן המלך דורש שהם יגידו לו את החזיון שהוא ראה, ואז המלך ישפוט אותם לחיים או למוות.
קישורים
פסוק זה באתרים אחרים: הכתר • על התורה • Sefaria • תא שמע • אתנ"כתא • סנונית • שיתופתא
דפים בקטגוריה "דניאל ב ח"
קטגוריה זו מכילה את 5 הדפים המוצגים להלן, ומכילה בסך־הכול 5 דפים.