קטגוריה:בראשית ו ז
נוסח המקרא
ויאמר יהוה אמחה את האדם אשר בראתי מעל פני האדמה מאדם עד בהמה עד רמש ועד עוף השמים כי נחמתי כי עשיתם
וַיֹּאמֶר יְהוָה אֶמְחֶה אֶת הָאָדָם אֲשֶׁר בָּרָאתִי מֵעַל פְּנֵי הָאֲדָמָה מֵאָדָם עַד בְּהֵמָה עַד רֶמֶשׂ וְעַד עוֹף הַשָּׁמָיִם כִּי נִחַמְתִּי כִּי עֲשִׂיתִם.
וַיֹּ֣אמֶר יְהֹוָ֗ה אֶמְחֶ֨ה אֶת־הָאָדָ֤ם אֲשֶׁר־בָּרָ֙אתִי֙ מֵעַל֙ פְּנֵ֣י הָֽאֲדָמָ֔ה מֵֽאָדָם֙ עַד־בְּהֵמָ֔ה עַד־רֶ֖מֶשׂ וְעַד־ע֣וֹף הַשָּׁמָ֑יִם כִּ֥י נִחַ֖מְתִּי כִּ֥י עֲשִׂיתִֽם׃
וַ/יֹּ֣אמֶר יְהוָ֗ה אֶמְחֶ֨ה אֶת־הָ/אָדָ֤ם אֲשֶׁר־בָּרָ֙אתִי֙ מֵ/עַל֙ פְּנֵ֣י הָֽ/אֲדָמָ֔ה מֵֽ/אָדָם֙ עַד־בְּהֵמָ֔ה עַד־רֶ֖מֶשׂ וְ/עַד־ע֣וֹף הַ/שָּׁמָ֑יִם כִּ֥י נִחַ֖מְתִּי כִּ֥י עֲשִׂיתִֽ/ם׃
תרשים של הפסוק מנותח תחבירית על-פי הטעמים
פרשנות
- פרשנות מסורתית:
תרגום
אונקלוס (תאג'): | וַאֲמַר יְיָ אֶמְחֵי יָת אֲנָשָׁא דִּבְרֵיתִי מֵעַל אַפֵּי אַרְעָא מֵאֲנָשָׁא עַד בְּעִירָא עַד רִחְשָׁא וְעַד עוֹפָא דִּשְׁמַיָּא אֲרֵי תַּבִית בְּמֵימְרִי אֲרֵי עֲבַדְתִּנּוּן׃ |
אונקלוס (דפוס): | וַאֲמַר יְיָ אֶמְחֵי יַת אֱנָשָׁא דִּבְרֵיתִי מֵעַל אַפֵּי אַרְעָא מֵאֱנָשָׁא עַד בְּעִירָא עַד רִחֲשָׁא וְעַד עוֹפָא דִּשְׁמַיָּא אֲרֵי תָּבִית בְּמֵימְרִי אֲרֵי עֲבַדְתִּנּוּן׃ |
ירושלמי (יונתן): | וַאֲמַר יְיָ אַבְטִיל אֱנָשָׁא בְּמֵימְרִי דִבְרֵיתִי מֵעַל אַנְפֵּי אַרְעָא מֵאֱנָשָׁא עַד בְּעִירָא עַד רִיחֲשָׁא וְעַד עוֹפָא דִשְׁמַיָא אַרוּם תָּבִית בְּמֵימְרִי אֲרוּם עֲבַדְתִּינוּן: |
רש"י
"מאדם עד בהמה" - אף הם השחיתו דרכם (ב"ר) ד"א הכל נברא בשביל האדם וכיון שהוא כלה מה צורך באלו
"כי נחמתי כי עשיתם" - חשבתי מה לעשות להם על אשר עשיתים
רש"י מנוקד ומעוצב
• לפירוש "רש"י מנוקד ומעוצב" על כל הפרק •
מֵאָדָם עַד בְּהֵמָה – אַף הֵם הִשְׁחִיתוּ דַּרְכָּם. דָּבָר אַחֵר: הַכֹּל נִבְרָא בִּשְׁבִיל הָאָדָם, וְכֵיוָן שֶׁהוּא כָּלֶה מַה צֹּרֶךְ בְּאֵלּוּ?
כִּי נִחַמְתִּי כִּי עֲשִׂיתִם – חָשַׁבְתִּי מַה לַּעֲשׂוֹת עַל אֲשֶׁר עֲשִׂיתִים.
אבן עזרא
• לפירוש "אבן עזרא" על כל הפרק •
מלבי"ם
• לפירוש "מלבי"ם" על כל הפרק •
אור החיים
• לפירוש "אור החיים" על כל הפרק •
"'חסלת פרשת בראשית"'
{ט} אלה תולדות נח. אומרו אלה שיורה על פיסול זולתם. יש מקום לומר שנתכוון לפסול דורו אלא שלא היה צריך להודיע זה שכבר נפסלו ונחתמו לימחות. אכן יתבאר על דרך אומרם ז"ל (ב"ר פ"ל) עיקר תולדותיהם של צדיקים מצות ומעשים טובים ע"כ. דקדקו לומר עיקר ולא הספיק להם לומר שגם מעשים טובים יתייחס להם שם תולדות. לדייק תיבת אלה פירוש אלה הם העיקר לצדיקים ופסל בערכם הבנים המוזכרים בפרשה הקודמת דכתיב ויולד נח וגו'. עוד יתבאר על דרך אומרם ז"ל (דב"ר פי"א) וזה לשונם נח אומר למשה אני גדול ממך ומשה אומר לו אתה הצלת עצמך ולא היה בך כח להציל את דורך ע"כ. והוא אומרו אלה תולדות נח, נח לבד, ושלל זולתו כי לא היה בו תועלת לבני דורו ולא הועילו זכיותיו אלא לו לעצמו, ובזה מתיישב כפל נח. גם אומרו בדורותיו, לומר שלא הועיל כלום להטיב לדורותיו להחזירם למוטב כי אם הוא לבדו ובניו שהם ענף ממנו ובשמו נכללים. עוד ירצה להגדיל שבח נח כי יחיד הוא בשבח זה ממה שלפניו כי הגם שקדמוהו צדיקים היו לומדים מוסר השכל מבני הדור הצדיקים מה שאין כן נח שכל דורותיו הגם שהיו רשעים היה צדיק, וכנגד פרט זה אמר אלה לשלול מה שלפניו שאינם בערכו:
ילקוט שמעוני
• לפירוש "ילקוט שמעוני" על כל הפרק •
הנפילים היו בארץ. שבעה שמות נקראו להם: אמים, רפאים, גבורים, זמזומים, ענקים, עוים, נפילים. אמים, שכל מי שרואה אותם אימתן נופלת עליו. רפאים, שכל מי שראה אותם היה לבו רפה כשעוה. גבורים, רבי אבא בר כהנא בשם רבי יוחנן אמר: מוח קוליתו של אחד מהם היתה נמדדת י"ב אמה. זמזומים, אמר רבי יוסי בר חנינא: מנטרומין מגיסטי מלחמה. ענקים, רבנן ורבי אחא. רבנן אמרי: שהיו מרבים ענקים על גבי ענקים. רבי אחא אמר: שהיו עונקים גלגל חמה ואומרים: הורד לנו גשמים. עוים, שצדו את העולם ושהוצדו מן העולם, ושגרמו לעולם שיצוד, כמה דאת אמר: "עוה עוה עוה אשימנה". אמר ר' אלעזר ברבי שמעון: שהיו בקיאין בעפרות כנחשים; בגלילא צווחין לחויא "עויא". נפילים, שהפילו את העולם ושנפלו מן העולם, ושמלאו את העולם נפלים בזנות שלהם.
וגם אחרי כן. בתראי לא ילפי מקדמאי, דור המבול מדור אנוש, ודור הפלגה מדור המבול.
וגם אחרי כן אשר יבואו בני האלהים אל בנות האדם. אמר ר' ברכיה: היתה אשה יוצאה בשוק וכו', והיתה הולכת ומשמשת מטתה והיתה מעמדת בחור כיוצא בו.
אנשי השם. אמר ר' אחא: "בני נבל גם בני בלי שם", ואת אמרת אנשי השם? אלא שהשימו את העולם ושהושמו מן העולם ושגרמו לעולם שישום. רבי לוי בשם רבי שמואל בר נחמן אמר: אנשים שנתפרשו שמותן למעלן, דאמר רבי יהושע בן לוי: כל השמות הללו לשון מרדות הן. עירד, עורדן אני מן העולם. מתושאל, מתישן אני מן העולם. למך, מה לי ללמך ולתולדותיו?
אמר ר' יוחנן: המה הגבורים אשר מעולם אנשי השם. ומי פירש מעשיהן? אליפז התימני ובלדד השוחי וצופר הנעמתי. רבי אומר: אילו לא בא איוב לעולם אלא לפרט לנו מעשה המבול, דיו. אמר ר' חנין: אילו לא בא אֱלִיהוּ אלא לפרש לנו מעשה ירידת גשמים, דיו, דאמר ר' יוחנן: כל אורה שנאמר באליהו אינה אלא בירידת גשמים. רבי הושעיה רבה אמר: אינה אלא במתן תורה, כמה דאת אמר: "כי נר מצוה ותורה אור".
רבי אחא בשם רבי יהושע בן לוי אמר: קשה היא המחלוקת כדור המבול. נאמר כאן אנשי השם, ונאמר להלן: "נשיאי עדה קריאי מועד אנשי שם"; מה אנשי שם שנאמר להלן מחלוקת אף אנשי השם שנאמר כאן מחלוקת.
- פרשנות מודרנית:
בהמשך דף זה מופיעים ביאורים ופרשנויות של עורכי ויקיטקסט, שאינם בהכרח מייצגים את הפרשנות המסורתית.
ביאורים מסורתיים לטקסט ניתן למצוא בקטגוריה:בראשית ו ז.
אֶמְחֶה אֶת הָאָדָם אֲשֶׁר בָּרָאתִי
וַיֹּאמֶר יְהוָה
לא ברור למי אלוהים אמר, ומי שמע זאת. נראה שאת המשפט הזה כתב עורך התורה ללא הוכחה. המשפט הזה דומה למשפט שאלוהים אמר לנוח: "קֵץ כָּל בָּשָׂר בָּא לְפָנַי, כִּי מָלְאָה הָאָרֶץ חָמָס מִפְּנֵיהֶם, וְהִנְנִי מַשְׁחִיתָם אֶת הָאָרֶץ" (ביאור:בראשית ו יג), וממשיך להסביר לנוח איך לבנות תיבה.
אֲשֶׁר בָּרָאתִי
במשך שש ימים אלוהים ברא את כל היקום. ההגדרה של יום אינה ברורה, כי בימים הראשונים אפילו השמש לא היתה קיימת. סביר שמדובר בזמן ארוך יותר, אולי סיבוב של שביל החלב סביב עצמו, או אפילו יותר, כי גם שביל החלב עצמו נוצר מאוחר יותר.
אלוהים ברא את היקום בשלבים, וסביר שלאחר שחוקי הטבע וחוקי האבולוציה התחילו לפעול, אלוהים ישב והמתין לתוצאות.
כאשר אלוהים אמר: "אֲשֶׁר בָּרָאתִי" הכוונה היא רק ליצורים, שאלוהים עצמו ברא, ולא אלו שהתפתחו מעצמם באבולוציה. אלוהים מדבר רק על האדם וחיות מבויתות.
מֵאָדָם עַד בְּהֵמָה, עַד רֶמֶשׂ וְעַד עוֹף הַשָּׁמָיִם
אין ספק שתיבה בגודל 300 אמה אורכה, 50 אמה רוחבה, ו30 אמה גובהה (W:אמה (יחידת מידה) - אמה היא בערך בין 40 סמ' ל 57 סמ'), לא יכולה להכיל זוג מכל חיה ועד רמש ועד עוף השמים, וגם את כל האוכל שלהם לתקופה של מספר חודשים.
יש כאן הגזמה שחוזרת בכל הסיפור. הסיפור נכתב כאילו שכל העולם הוצף במים. וכמובן שזה בלתי אפשרי, הן לאן נעלמו המים לאחר המבול? ומה קרה לדגים שחיים במים מלוחים.
במושגים של העולם הקדמון, הארץ צפה על מים באגן גדול שעמד על פילים וצבים, וכדי לגרום למבול אלוהים הוריד גשם כבד ופתח מעינות תהום (ביאור:בראשית ז יא), או במילים אחרות השקיע את הארץ הצפה על המים לתוך המים. וכאשר המבול נגמר אלוהים התיר לארץ לצוף חזרה מעל המים.
כמובן לתיבה נכנסו הרבה חיות מהאזור שבו היה המבול, וזה כלל בהמות, רמשים ועופות.
כִּי נִחַמְתִּי כִּי עֲשִׂיתִם
אלוהים יצר את האדם והעניק לו גנים אלוהיים, שאיפשרו לאדם לחיות 900 שנה. אלוהים רצה להוציא את הגנים האלה כדי שבני אדם יחיו רק 120 שנה (ביאור:בראשית ו ג). בני האדם לא התחתנו צעירים כדי לוודא שבני הזוג נושאים גנים מושלמים. אלוהים לא רצה שהגנים שלו יהיו באדם, בבשרו (ביאור:בראשית ו ג). אלוהים כעס שהם עושים את הרע, וחומסים ואינם משיבים לו את הגנים שלו (ביאור:בראשית ו יא).
התוכנית של אלוהים היתה לשמור משפחה אחת, שהכילה גנים פגומים, ולהרוג את כל שאר בני האדם. הפתרון היה להציף את מקום המגורים של האנשים שאלוהים ברא. כיוון שהרבה חיות ימותו איתם, אלוהים ציווה על נוח לבנות תיבה גדולה כדי להציל את משפחתו ואת החיות
אלוהים הבין שחיות ואנשים יעלו על התיבה וישבו מבחוץ. לכן התיבה היתה צריכה להיות גדולה כדי לא לטבוע או להתהפך, וסגורה כדי שהזרים לא יכנסו לתיבה. זאת הסיבה שאלוהים עשה את המבול כל כך ארוך, כדי שאנשים שישבו על התיבה, ואנשים שצפו על עצים ימותו מרעב.
"נִחַמְתִּי" - עידוד, תמיכה, השתתפות בצער (מילוג).
רשי מסביר: "חשבתי מה לעשות להם על אשר עשיתים חסלת פרשת בראשית"
בהקשר שלנו: "נִחַמְתִּי" במובן 'התחרטתי'.
הפרוש הפשוט: 'שאלוהים ניחם שהוא עשה את האדם', מחייב אותנו להבין שאלוהים לא ידע מה יקרה בעתיד, הוא מצטער שהוא עשה אותם, הוא מודה שהוא עשה שגיאה, ועכשו הוא רוצה להרוג את כולם, עד האחרון בהם. מהמשך הסיפור אנו רואים שזה לא הפתרון של אלוהים, וקשה לחשוב שאלוהים בכלל חשב להרוג את כולם, אבל אחרי מחשבה הוא מצא פתרון אחר.
אומנם אנו לא מבינים את המילה "נִחַמְתִּי", אבל אנחנו מבינים שאלוהים היה עצוב (ביאור:בראשית ו ו). הוא הגיע למסקנה שאין לו ברירה אלא לגרום למותם של הרבה אנשים, הוא ניחם את עצמו על הצער שהוא עומד לגרום, ונתן לעצמו עידוד להמשיך בתהליך לנקות את הגנים המושלמים מתוך בני האדם.
קישורים
פסוק זה באתרים אחרים: הכתר • על התורה • Sefaria • תא שמע • אתנ"כתא • סנונית • שיתופתא
דפים בקטגוריה "בראשית ו ז"
קטגוריה זו מכילה את 13 הדפים המוצגים להלן, ומכילה בסך־הכול 13 דפים.