קטגוריה:שמואל א יז ד
נוסח המקרא
ויצא איש הבנים ממחנות פלשתים גלית שמו מגת גבהו שש אמות וזרת
וַיֵּצֵא אִישׁ הַבֵּנַיִם מִמַּחֲנוֹת פְּלִשְׁתִּים גָּלְיָת שְׁמוֹ מִגַּת גָּבְהוֹ שֵׁשׁ אַמּוֹת וָזָרֶת.
וַיֵּצֵ֤א אִֽישׁ־הַבֵּנַ֙יִם֙ מִמַּחֲנ֣וֹת פְּלִשְׁתִּ֔ים גׇּלְיָ֥ת שְׁמ֖וֹ מִגַּ֑ת גׇּבְה֕וֹ שֵׁ֥שׁ אַמּ֖וֹת וָזָֽרֶת׃
וַ/יֵּצֵ֤א אִֽישׁ־הַ/בֵּנַ֙יִם֙ מִ/מַּחֲנ֣וֹת פְּלִשְׁתִּ֔ים גָּלְיָ֥ת שְׁמ֖/וֹ מִ/גַּ֑ת גָּבְה֕/וֹ שֵׁ֥שׁ אַמּ֖וֹת וָ/זָֽרֶת׃
תרשים של הפסוק מנותח תחבירית על-פי הטעמים
פרשנות
- פרשנות מסורתית:
תרגום יונתן
רש"י
מצודות
• לפירוש "מצודות" על כל הפרק •
מצודת ציון
"הבנים" - מלשון בין
"וזרת" - רוצה לומר השעור מן האגודל עד האצבע הקטנה הקרויה זרת וכן (שמות כח טז)זרת ארכו
מצודת דוד
מלבי"ם
• לפירוש "מלבי"ם" על כל הפרק •
אשר בהר אל העמק שבין המחנות. וספר כי גבורת האיש הזה לא היתה מצד צורתו, רק מצד חוזק גופו. אם בגבהו, שהיה גבוה שש אמות וזרת:
- פרשנות מודרנית:
בהמשך דף זה מופיעים ביאורים ופרשנויות של עורכי ויקיטקסט, שאינם בהכרח מייצגים את הפרשנות המסורתית.
ביאורים מסורתיים לטקסט ניתן למצוא בקטגוריה:שמואל א יז ד.
וַיֵּצֵא אִישׁ הַבֵּנַיִם מִמַּחֲנוֹת פְּלִשְׁתִּים גָּלְיָת שְׁמוֹ
הצעתו של גוליית
"לָמָּה תֵצְאוּ לַעֲרֹךְ מִלְחָמָה? הֲלוֹא אָנֹכִי הַפְּלִשְׁתִּי, וְאַתֶּם עֲבָדִים לְשָׁאוּל! בְּרוּ לָכֶם אִישׁ וְיֵרֵד אֵלָי. אִם יוּכַל לְהִלָּחֵם אִתִּי וְהִכָּנִי, וְהָיִינוּ לָכֶם לַעֲבָדִים; וְאִם אֲנִי אוּכַל לוֹ וְהִכִּיתִיו, וִהְיִיתֶם לָנוּ לַעֲבָדִים וַעֲבַדְתֶּם אֹתָנוּ. אֲנִי חֵרַפְתִּי אֶת מַעַרְכוֹת יִשְׂרָאֵל הַיּוֹם הַזֶּה; תְּנוּ לִי אִישׁ וְנִלָּחֲמָה יָחַד." (שמואל א יז ח-י)
ההצעה נשמעת הגונה ותחסוך חיי אדם. כמובן גוליית היה ענק וחזק והסכויים שיש בישראל אדם שינצח אותו בקרב, בנשק שגולית בחר, היו קטנים ביותר.
כמובן ישראל יכלו לבחור אדם אחר המומחה בכתיבת סיפורים או שירים או יורה בחץ ויכריזו שזאת תהיה התחרות. אבל גולית הקדים אותם, ולאחר שהציב את האתגר שלו, אי היענות לו כמוהו כהכרזת כניעה.
תאור עוצמתו של גוליית
- "גָּבְהוֹ שֵׁשׁ אַמּוֹת וָזָרֶת" - ניתן להניח שהוא היה גבוה מעל 180 סנטימטרים.
- "וְכוֹבַע נְחֹשֶׁת עַל רֹאשׁוֹ" - הכובע מגן על הראש, אבל גם מכביד על הראש ומגביל את הראות. בנוסף קשה להיות הרבה זמן עם כובע כזה בשמש.
- "וְשִׁרְיוֹן קַשְׂקַשִּׂים הוּא לָבוּשׁ, וּמִשְׁקַל הַשִּׁרְיוֹן חֲמֵשֶׁת אֲלָפִים שְׁקָלִים נְחֹשֶׁת" - ציוד הלחימה הזה גם נועד להגנה, אולם היה כבד מאוד והגביל את התנועה. הלוחמים ניצחו במלחמות כאשר הם נלחמו כצבא מאורגן הנע בשורה ולא כבודדים. במידה וגוליית יאבד שווי משקל ויפול, הוא לא יוכל לקום ללא עזרה.
- "וּמִצְחַת נְחֹשֶׁת עַל רַגְלָיו, וְכִידוֹן נְחֹשֶׁת בֵּין כְּתֵפָיו" - הוא מגן גם על רגליו מפגיעה, והוא נושא כידון. הלוחמים השתמשו בכידון כחרב ארוכה ולא כדי לזרוק כחץ, כי לאחר זריקה אחת הם היו מאבדים את הכידון, והיריב יקח את הכידון נגדם.
- "וחץ (וְעֵץ) חֲנִיתוֹ כִּמְנוֹר אֹרְגִים, וְלַהֶבֶת חֲנִיתוֹ שֵׁשׁ מֵאוֹת שְׁקָלִים בַּרְזֶל" - משקל אדיר שמספק הגנה גדולה, אבל מגביל את התנועה בצורה דרמטית.
- "וְנֹשֵׂא הַצִּנָּה הֹלֵךְ לְפָנָיו" - המשקל היה כל כך כבד שאפילו גוליית החזק לא היה יכול לשאת הכל לבדו, ועזרו לו לשאת את כליו עד התחלת המלחמה.
לא היה סיכוי שימצא ענק כמוהו, במחנה ישראל, שיהיה מאומן למלחמה בציוד כזה.
כדי לנצח במאבק, אדם חייב לעשות:
- ללמוד את היתרונות של היריב
- לנסות את היתרונות של היריב ולמצוא את החסרונות והמגבלות במערך של היריב
- לא לקבל את הגדרת המאבק כפי שהיריב הגדיר
- להפעיל יתרונות אחרים הנמנעים מהיתרונות של היריב ותוקפים את המגבלות של היריב.
- לנקוט בהתקפה שאי אפשר להפסיד בה.
- לנקוט בהתקפה שניתן לחזור עליה מספר פעמים עד לנצחון
קישורים
פסוק זה באתרים אחרים: הכתר • על התורה • Sefaria • תא שמע • אתנ"כתא • סנונית • שיתופתא
דפים בקטגוריה "שמואל א יז ד"
קטגוריה זו מכילה את 8 הדפים המוצגים להלן, ומכילה בסך־הכול 8 דפים.