קטגוריה:משלי כו טז
נוסח המקרא
חכם עצל בעיניו משבעה משיבי טעם
חָכָם עָצֵל בְּעֵינָיו מִשִּׁבְעָה מְשִׁיבֵי טָעַם.
חָכָ֣ם עָצֵ֣ל בְּעֵינָ֑יו
מִ֝שִּׁבְעָ֗ה מְשִׁ֣יבֵי טָֽעַם׃
חָכָ֣ם עָצֵ֣ל בְּ/עֵינָ֑י/ו מִ֝/שִּׁבְעָ֗ה מְשִׁ֣יבֵי טָֽעַם׃
תרשים של הפסוק מנותח תחבירית על-פי הטעמים
פרשנות
- פרשנות מסורתית:
רש"י
רלב"ג
מצודות
• לפירוש "מצודות" על כל הפרק •
מצודת דוד
מלבי"ם
• לפירוש "מלבי"ם" על כל הפרק •
- פרשנות מודרנית:
תרגום מצודות: העצל הוא חכם בעיני עצמו יותר משבעה רואי פני המלך היודעים להשיב טעם על כל אשר ישאלום, כי בעבור העצלות יתחכם למצוא טעם על בטול המלאכה.
תרגום ויקיטקסט: העצל חכם בעיני עצמו יותר משבעה אנשים המשיבים בדברי-טעם לתלונותיו ומציעים פתרונות הגיוניים לבעיותיו; הוא תמיד מצליח למצוא סיבות שיצדיקו את עצלותו.
/ החכם הוא עצל בעיני עצמו יותר משבעה תירוצים אפשריים לאי-עשיה - הוא תמיד מרגיש שלא עשה מספיק ושצריך לעשות יותר.
בהמשך דף זה מופיעים ביאורים ופרשנויות של עורכי ויקיטקסט, שאינם בהכרח מייצגים את הפרשנות המסורתית.
ביאורים מסורתיים לטקסט ניתן למצוא בקטגוריה:משלי כו טז.
דקויות
חכם עצל בעיניו
1. על-פי הפשט, העצל הוא חכם בעיניו.
יש אנשים המתלוננים על בעיות, אבל כשמציעים להם פתרונות, הם תמיד מוצאים סיבות למה הפתרונות לא טובים: "זה לא יילך, אין סיכוי", "אני לא מבין מה זה כבר יכול לעזור", וכו'... מי שדוחה יותר מדי הצעות לפתרון חשוד בעצלות, שהרי העצל חושב שהוא חכם יותר משבעה אנשים שונים האומרים דברי טעם - גם כשמציעים לו שבעה פתרונות שונים, הוא עדיין חושב שהוא חכם יותר ושהבעיה שלו קשה יותר.
2. ועל-דרך הדרש, החכם הוא עצל בעיניו.
החכם תמיד חושב שהוא עצל, שהוא לא עשה מספיק. בניגוד לרוב האנשים, שתמיד מוצאים סיבות וטעמים למה הם לא עושים דברים ("אין לי זמן", "אני לחוץ\ה", אין לי כוח"...) החכם לא מנסה למצוא טעמים אלא תמיד אומר: "אני עצל מדי! לא עשיתי מספיק!".
גם חכמי המדרש, כנראה, פירשו באופן דומה: "כשהיה שלמה מעבר את השנה, היה מכניס שבעה זקנים לפניו, שנאמר חכם עצל בעיניו משבעה משיבי טעם. מהו חכם עצל בעיניו - שהיה שלמה תופס פיו שלא לדבר בפני מי שגדול ממנו" (שמות רבה טו כ).
- אמנם, פירושים אלה אינם מתאימים להקשר של הפסוק, הנמצא בקבוצה של 4 פסוקים המדברים על העצל (פסוקים 13-16).
למה דווקא שבעה?
1. בלשון המקרא, המספר שבע מציין שפע וריבוי, והכוונה שהעצל דוחה עצות רבות של אנשים חכמים רבים.
2. המספר שבע רומז גם למספר היועצים הקרובים של המלך, כמו ב(אסתר א יד): "שִׁבְעַת שָׂרֵי פָּרַס וּמָדַי רֹאֵי פְּנֵי הַמֶּלֶךְ הַיֹּשְׁבִים רִאשֹׁנָה בַּמַּלְכוּת"*, והכוונה שהעצל חכם בעיני עצמו יותר מהיועצים שנחשבים לחכמים ביותר בממלכה (מצודות).
3. וייתכן שהכוונה ל-7 ממש, והפסוק נותן מבחן לעצלות - מי שדוחה הצעות הגיוניות של 7 אנשים שונים, חשוד בעצלות.
הקבלות
1. בפרק ל"א מתוארת אישה חרוצה המחפשת שבע דרכים שונות לעבוד, כנגד שבעה התירוצים של העצל; ראו (משלי לא יג): "דָּרְשָׁה צֶמֶר וּפִשְׁתִּים, וַתַּעַשׂ בְּחֵפֶץ כַּפֶּיהָ..."*.
2. פתגם עממי אומר: "כשרוצים - מחפשים דרכים; כשלא רוצים - מחפשים סיבות". בלשונו של ספר משלי: "החרוץ - מחפש דרכים; העצל - מחפש סיבות".
קישורים
פסוק זה באתרים אחרים: הכתר • על התורה • Sefaria • תא שמע • אתנ"כתא • סנונית • שיתופתא
דפים בקטגוריה "משלי כו טז"
קטגוריה זו מכילה את 6 הדפים המוצגים להלן, ומכילה בסך־הכול 6 דפים.