קטגוריה:שמות לב יב
נוסח המקרא
למה יאמרו מצרים לאמר ברעה הוציאם להרג אתם בהרים ולכלתם מעל פני האדמה שוב מחרון אפך והנחם על הרעה לעמך
לָמָּה יֹאמְרוּ מִצְרַיִם לֵאמֹר בְּרָעָה הוֹצִיאָם לַהֲרֹג אֹתָם בֶּהָרִים וּלְכַלֹּתָם מֵעַל פְּנֵי הָאֲדָמָה שׁוּב מֵחֲרוֹן אַפֶּךָ וְהִנָּחֵם עַל הָרָעָה לְעַמֶּךָ.
לָ֩מָּה֩ יֹאמְר֨וּ מִצְרַ֜יִם לֵאמֹ֗ר בְּרָעָ֤ה הֽוֹצִיאָם֙ לַהֲרֹ֤ג אֹתָם֙ בֶּֽהָרִ֔ים וּ֨לְכַלֹּתָ֔ם מֵעַ֖ל פְּנֵ֣י הָֽאֲדָמָ֑ה שׁ֚וּב מֵחֲר֣וֹן אַפֶּ֔ךָ וְהִנָּחֵ֥ם עַל־הָרָעָ֖ה לְעַמֶּֽךָ׃
לָ/מָּה֩ יֹאמְר֨וּ מִצְרַ֜יִם לֵ/אמֹ֗ר בְּ/רָעָ֤ה הֽוֹצִיאָ/ם֙ לַ/הֲרֹ֤ג אֹתָ/ם֙ בֶּֽ/הָרִ֔ים וּ֨/לְ/כַלֹּתָ֔/ם מֵ/עַ֖ל פְּנֵ֣י הָֽ/אֲדָמָ֑ה שׁ֚וּב מֵ/חֲר֣וֹן אַפֶּ֔/ךָ וְ/הִנָּחֵ֥ם עַל־הָ/רָעָ֖ה לְ/עַמֶּֽ/ךָ׃
תרשים של הפסוק מנותח תחבירית על-פי הטעמים
פרשנות
- פרשנות מסורתית:
תרגום
אונקלוס (תאג'): | לְמָא יֵימְרוּן מִצְרָאֵי לְמֵימַר בְּבִישָׁא אַפֵּיקִנּוּן לְקַטָּלָא יָתְהוֹן בֵּינֵי טוּרַיָּא וּלְשֵׁיצָיוּתְהוֹן מֵעַל אַפֵּי אַרְעָא תּוּב מִתְּקוֹף רוּגְזָךְ וַאֲתֵיב מִן בִּשְׁתָּא דְּמַלֵּילְתָּא לְמֶעֱבַד לְעַמָּךְ׃ |
ירושלמי (יונתן): | לְמָא דֵין יֵימְרוּן מִצְרָאֵי דְמִשְׁתַּיְירִין לְמֵימָר בְּבִישָׁא אַנְפֵּיקִינוּן לְקַטְלָא יַתְהוֹן בֵּינֵי טַוְורַיָא תָּבוֹר וְחֶרְמוֹן וְשִירְיוֹן וְסִינַי וּבְגִין לְשֵׁיצָאָה יַתְהוֹן מֵעַל אַנְפֵּי אַרְעָא תּוּב מִתְקוֹף רוּגְזָךְ וִיהֱוֵי תוֹהוּ קֳדָמָךְ עַל בִּישְׁתָּא דְמַלֵּילַת לְמֶעְבַּד לְעַמָּךְ: |
רש"י
"על הרעה" - אשר חשבת להם
רש"י מנוקד ומעוצב
• לפירוש "רש"י מנוקד ומעוצב" על כל הפרק •
עַל הָרָעָה – אֲשֶׁר חָשַׁבְתָּ לָהֶם.
רשב"ם
מלבי"ם
• לפירוש "מלבי"ם" על כל הפרק •
לרעתם כמ"ש ראו כי רעה נגד פניכם, ושהוא ברעתו הכה ג"כ את המצרים מצד שפועל רע, רק כ"ז שרואים שהציל את ישראל ומוליכם ברחמים, ראו כי אל אחד עושה שלום ובורא רע, ועתה יאמרו ברעה הוציאם, ומה שלא הרגם במצרים, מפני שרצה להרוג אותם בהרים שלא ימצאו אף מקום קברות כמ"ש המבלי אין קברים במצרים לקחתנו למות במדבר, ולכלותם מעל פני האדמה, כי בישוב אי אפשר שלא ישאר מהם פליטה, וא"כ כל מה שפעלת היה לבלי תכלית, וע"כ נגד מ"ש למה ה' יחרה אפך בעמך אמר שוב מחרון אפך, ונגד
מ"ש למה יאמרו ברעה הוציאם אמר והנחם על הרעה לעמך:אור החיים
• לפירוש "אור החיים" על כל הפרק •
- פרשנות מודרנית:
בהמשך דף זה מופיעים ביאורים ופרשנויות של עורכי ויקיטקסט, שאינם בהכרח מייצגים את הפרשנות המסורתית.
ביאורים מסורתיים לטקסט ניתן למצוא בקטגוריה:שמות לב יב.
שׁוּב מֵחֲרוֹן אַפֶּךָ וְהִנָּחֵם עַל הָרָעָה לְעַמֶּךָ
משה התחיל לרצות את ה' באומרו: "לָמָה יְהוָה יֶחֱרֶה אַפְּךָ בְּעַמֶּךָ, אֲשֶׁר הוֹצֵאתָ מֵאֶרֶץ מִצְרַיִם, בְּכֹחַ גָּדוֹל וּבְיָד חֲזָקָה" ׁׁ(שמות לב יא).
- משה מתחיל בדברי שבח לה' על גדולתו וכוחו.
- משה מתקן את ה' ואומר: הם 'עמך' ולא 'עמי'. לא תוכל להעביר את האחריות לעם אלי. אני רק משרת אותך לתקופה קצרה.
- משה הבין שהמילה 'אלוהים', בשפתם של בני ישראל, היא 'אדון', 'שליט' ולא ה', כפי שנאמר: "הוּא יִהְיֶה לְּךָ לְפֶה, וְאַתָּה תִּהְיֶה לּוֹ לֵאלֹהִים" (שמות ד טז).
- משה מסכים שה' מצטט את דברי בני ישראל בדיוק.
- משה סתר את דברי אדוני שבני ישראל חטאו ל-ה' ואומר שהם חטאו נגדו. משה משנה את דברי ה' ואומר: לא 'אלוהים העלה את ישראל מארץ מצרים' אלא 'ה' הוציא את ישראל מארץ מצרים בכח גדול'. כלומר משה טוען שבני ישראל מרדו נגדו ('אלוהים', אדון) ש'העלה' אותם ממצרים, ולא נגד ה' שהוציא אותם ממצרים.
משה ממשיך להסביר למה ה' לא יכול להרוג את עמו:
- למה שבכל העולם יצחקו עליך, ככתוב: "לָמָּה יֹאמְרוּ מִצְרַיִם".
- הנה נצחת במצרים כדי להרוג אותם במדבר. אתה תביא להם רעה יותר גדולה מאשר עבדות במצרים.
- אפילו אם תעשה אותי לגוי גדול, אני אספר לבני מה קרה במדבר. איזה כבוד זה יביא לך?
- ידעתי שאתה תחשוב לעשות כך, ולכן לא הכניתי את בני, גרשום ואליעזר, לתפקידי מנהיגות. העם הוא שלך ולא יהיה העם של בני.
ללא מילים משה הזכיר לה':
- את השאלות של אברהם: "הַאַף תִּסְפֶּה צַדִּיק עִם רָשָׁע" (באור:בראשית יח כג), ו"הֲשֹׁפֵט כָּל הָאָרֶץ לֹא יַעֲשֶׂה מִשְׁפָּט" (באור:בראשית יח כה).
- אתה עצמך אמרת שהם: "עַם קְשֵׁה עֹרֶף" (שמות לב ט), וידעת שהם ינסו לברוח חזרה למצרים.
- ידעת שאם הם ישנו את דעתם הם ירצו לחזור למצרים, ככתוב: "פֶּן יִנָּחֵם הָעָם ... וְשָׁבוּ מִצְרָיְמָה" (שמות יג יז).
- ידעת שהם ינסו לחזור, ולכן העברת אותם בים כדי שהם לא יוכלו לחזור על עיקבותיהם למצרים.
- סגרת אותם במדבר כדי שהם יהיו תלויים בך למזון ושתיה.
- אתה אמרת לי להגיד להם שנצא רק מרחק של שלושה ימים לזבוח לך, והם מחכים להעלות עולות ולחזור. כדי לשכנע אותם שזה זמני הם שאלו משכניהם ולא החזירו.
- אתה עשית נסיון. אתה עיכבת אותי בדיבורים וחיכת שהם יחששו שאני מת ויחפשו מנהיג חדש שיחזיר אותם למצרים.
- האם הם רשעים כמו אנשי סדום?
- האם הם לא יכולים ללמוד ולתקן את דרכם?
שׁוּב מֵחֲרוֹן אַפֶּךָ וְהִנָּחֵם עַל הָרָעָה לְעַמֶּךָ
משה פתח: "לָמָה יְהוָה יֶחֱרֶה אַפְּךָ בְּעַמֶּךָ", וכך הוא מסיים בהקשר ישיר: "שׁוּב מֵחֲרוֹן אַפֶּךָ וְהִנָּחֵם עַל הָרָעָה לְעַמֶּךָ".
משה מבקש להציל את העם 'מהרעה' של "וַאֲכַלֵּם", אבל לא מזכיר את חטאם.
- ה' ראה שמשה עבר בהצלחה את הנסיון ולא ניסה להרוג את עם ישראל ולהיות אבי העם החדש.
- ה' ראה שמשה למד אודות בני ישראל ויוכל להיות מנהיג טוב יותר.
ה' שמע וידע שהוא חייב להיות שופט צדק, ולא להרוג צדיק עם רשע, ולכן ה' בסוף אומר: "וּבְיוֹם פָּקְדִי, וּפָקַדְתִּי עֲלֵהֶם חַטָּאתָם" (שמות לב לד), כלומר החוטאים לא יצאו נקיים. איש בחטאו יקבל את עונשו המתאים.
בני ישראל המשיכו וממשיכים לחטוא לה', וה' מידי פעם פוקד עליהם חטאם, וכך אנחנו ממשיכים עם סיפור העגל לכל הדורות.
קישורים
פסוק זה באתרים אחרים: הכתר • על התורה • Sefaria • תא שמע • אתנ"כתא • סנונית • שיתופתא
דפים בקטגוריה "שמות לב יב"
קטגוריה זו מכילה את 8 הדפים המוצגים להלן, ומכילה בסך־הכול 8 דפים.