קטגוריה:בראשית לז יא
נוסח המקרא
ויקנאו בו אחיו ואביו שמר את הדבר
וַיְקַנְאוּ בוֹ אֶחָיו וְאָבִיו שָׁמַר אֶת הַדָּבָר.
וַיְקַנְאוּ־ב֖וֹ אֶחָ֑יו וְאָבִ֖יו שָׁמַ֥ר אֶת־הַדָּבָֽר׃
וַ/יְקַנְאוּ־ב֖/וֹ אֶחָ֑י/ו וְ/אָבִ֖י/ו שָׁמַ֥ר אֶת־הַ/דָּבָֽר׃
תרשים של הפסוק מנותח תחבירית על-פי הטעמים
פרשנות
- פרשנות מסורתית:
תרגום
אונקלוס (תאג'): | וְקַנִּיאוּ בֵיהּ אֲחוֹהִי וַאֲבוּהִי נְטַר יָת פִּתְגָמָא׃ |
ירושלמי (יונתן): | וְקַנִיאוּ בֵּיהּ אֲחוּהִי וְאָבוֹי נָטַר בְּלִבֵּיהּ יַת פִּתְגָמָא: |
רש"י
רש"י מנוקד ומעוצב
• לפירוש "רש"י מנוקד ומעוצב" על כל הפרק •
רשב"ם
מתוך: רשב"ם על בראשית לז (עריכה)
אבן עזרא
• לפירוש "אבן עזרא" על כל הפרק •
רבינו בחיי בן אשר
• לפירוש "רבינו בחיי בן אשר" על כל הפרק •
ספורנו
• לפירוש "ספורנו" על כל הפרק •
מלבי"ם
• לפירוש "מלבי"ם" על כל הפרק •
אור החיים
• לפירוש "אור החיים" על כל הפרק •
ילקוט שמעוני
• לפירוש "ילקוט שמעוני" על כל הפרק •
ויקנאו בו אחיו ואביו שמר את הדבר. נטל קולמוס וכתב באיזה יום באיזו שעה באיזה מקום, שנאמר: ואביו שמר את הדבר. ורוח הקודש אומרת: שמור את הדבר, עתידים הדברים ליגע בך. אבינו יעקב רואה את הדברים ממשמשין ובאים, אמרה: אם נתבקרה פנקסי, מה אני יכול לעשות?
- פרשנות מודרנית:
בהמשך דף זה מופיעים ביאורים ופרשנויות של עורכי ויקיטקסט, שאינם בהכרח מייצגים את הפרשנות המסורתית.
ביאורים מסורתיים לטקסט ניתן למצוא בקטגוריה:בראשית לז יא.
אחרי שיוסף מספר את לאחיו ולאביו את חלומו השני, שבו השמש הירח והכוכבים משתחוים לו, נאמר: (בראשית לז יא): "ויקנאו בו אחיו, ואביו שמר את הדבר"
ויקנאו בו אחיו
החלום הראשון גרם לשנאה והחלום השני גרם לקנאה; ראו שנאה וקנאה בחלומות יוסף / מיכאל עזרא .
קינאה מראה שהם התחילו להאמין בחלומות. הם שנאו כי הם לא רצו להשתחוות לו, אבל האמינו שאם הם לא יעשו משהו זה יקרה.
ואביו שמר את הדבר
1. לכאורה, פשט הדברים שיעקב האמין לחלומות יוסף (עיינו ברש"י).
- אם כך, מדוע יעקב נמנע מלהתנחם כל השנים? מדוע לא חשב שזה חלק מחלומות יוסף, שהתוצאה שיהא המלך/מושל? (יהודה)
2. ניתן לפרש שיעקב שמר את הדבר שיוסף מרגיז את אחיו, ויכולה לצמוח מזה סכנה גדולה בשבילו, ולכן תיכף האמין שיוסף מת - כשהודיעו לו על הכתונת, וגם חשד באחים; עיינו רש"י על בראשית מז לו (יהודה).
3. "ואביו שמר את הדבר" = שמר בליבו, כלומר שמר בזיכרון (עשה save...). בספר שמות כתוב "זכור את יום השבת" ובספר דברים "שמור את יום השבת", מכאן זכר = שמר. קב לא היה בטוח שהחלום יתגשם, הוא רק שמר אותו בליבו כדי לראות אם יתגשם או לא. ואולי זה הגדיל עוד יותר את הכאב של יעקב - לא רק שיוסף נעלם, גם החלום שיעקב שמר בליבו נשבר ונמוג... למשך 22 שנה לפחות. (אראל)
- דוקא אתה מחזק את הקושי.
- בשבת-שמור =ההפך מזכור (זו מצוות עשה וזו לא תעשה).
- אכן היה צריך לכתוב ואביו "זכר" את הדבר.
- באמירת "שמר" יש קונוטנציה שלילית. (יהודה)
וְאָבִיו שָׁמַר אֶת הַדָּבָר
(אילן סנדובסקי)
המשפט נראה חשוב מאוד. יעקב זכר את החלום שיוסף יהיה מלך על כל המשפחה.
- ומה קרה מזה?
יעקב התאמץ ולא השתחווה ליוסף. רק בסוף ימיו יעקב השתחווה, לבדו, על המיטה (ביאור:בראשית מז לא) לכבוד בנו. לא נראה שזה דבר חשוב. זה בסך הכול מאבק אישי בין אב לבן שאין לו השפעה על עם ישראל.
מקרה אחר מראה מה יעקב זכר ומה הוא עשה שהשפיע וכיוון את תולדות עם ישראל.
יוסף נתן לבנו את השם מנשה. כוונתו של יוסף היתה לציין שמנשה הוא עושרו הרב שאלוהים סיפק לו, ומנשה יהיה מלך בני ישראל אחריו, כפי שחזו לו החלום הראשון והשני. יעקב לא רצה שיוסף יבחר את ממשיכו, שיוסף יהפוך את מנשה למלך בני ישראל ויגרום לפרוד ופיצול. לכן יעקב בחר את אפרים, והעניק לו כבוד על אחיו הבכור, בדיבור (ביאור:בראשית מח ה) ובמעשה (ביאור:בראשית מח יד), וחיסל את הסיכויים שמנשה או אפרים יהפכו למלכים על בני ישראל. כעסו של יוסף על אביו, מראה שהוא הבין שיעקב יודע מה הוא חשב, ושיעקב פוגע בו ובתוכניותיו. יוסף חשב, נרגע והסכים. כך אלוהים היה חופשי לבחור את משה, ומשה לא היה צריך להאבק עם פרעה ועם מלך בני ישראל לשבט מנשה.
האם יוסף פתר את חלומותיו לאחים?
האם יוסף פתר את חלומותיו לאחים, או שהם פתרו אותם בעצמם?
אולי יוסף לא רצה להשוויץ בחלומותיו (כפי שזה נשמע), אלא רק לנסות להבין, ולכן סיפר זאת לאחיו.
מקורות
על-פי מאמר של יהודה שפורסם לראשונה ב אתר הניווט בתנך בתאריך 2005-09-26.
קישורים
פסוק זה באתרים אחרים: הכתר • על התורה • Sefaria • תא שמע • אתנ"כתא • סנונית • שיתופתא
קטגוריות־משנה
קטגוריה זו מכילה את 3 קטגוריות המשנה המוצגות להלן, ומכילה בסך הכול 3 קטגוריות משנה. (לתצוגת עץ)
ב
ש
- שמות לא טז (15 דפים)
- שמות לד יא (8 דפים)
דפים בקטגוריה "בראשית לז יא"
קטגוריה זו מכילה את 19 הדפים המוצגים להלן, ומכילה בסך־הכול 19 דפים.