ביאור:מעומד/מקרא/כתובים/משלי/ד
(הופנה מהדף ביאור:משלי ד - מעומד)
הבהרה: | ||
---|---|---|
|
המשך משלי שלמה
עריכה'שמעו בנים והקשיבו' - הדדיות החכמה ללומדה (ושלשלת הדורות)
עריכה- שִׁמְעוּ, בָנִים, מוּסַר אָב מוסר מלשון יסורים. דברי תוכחה וביקורת שעוברים מאב לבן (בעבר, האב היה מכה את בנו ומייסר אותו על מנת להישיר את דרכו), | וְהַקְשִׁיבוּ לָדַעַת לידיעה - ללימוד של בִּינָה תוצאת ההתבוננות!
- כִּי לֶקַח טוֹב דברי חכמה טובים שלקחתי מאבי נָתַתִּי לָכֶם, | תּוֹרָתִי - אַל תַּעֲזֹבוּ!
- כִּי בֵן הבן החשוב ביותר, או: זו שלשלת הדורות שאני מעביר לכם. גם אני הייתי ילד הָיִיתִי לְאָבִי כמו כל אחד מכם, או: (היות ששלמה הוא הממשיל) לדוד, שמינה אותי ליורשו, | רַךְ עדין
להרחבה וְיָחִיד אהוב כמו בן יחיד לִפְנֵי אִמִּי.
- וַיֹּרֵנִי, וַיֹּאמֶר לִי:
- "יִתְמָךְ דְּבָרַי - לִבֶּךָ הקשב לדברים באמת וברצינות, ותראה שרגשותיך יסכימו עם שלי בעניין זה, | שְׁמֹר מִצְוֹתַי - וֶחְיֶה חכמה זו היא עניין של חיים ומות!!
- קְנֵה חָכְמָה - קְנֵה בִינָה התבוננות. כלומר: אם רצונך ללמוד דבר, התבונן בו היטב ברבדיו המוסתרים ולעומק, | אַל תִּשְׁכַּח וְאַל תֵּט תיטה, אל תרד מהדרך מֵאִמְרֵי פִי הדברים שאמרתי לך (על החכמה ולימודה)!
- אַל תַּעַזְבֶהָ? - וְתִשְׁמְרֶךָ, | אֱהָבֶהָ? - וְתִצְּרֶךָּ מלשון נצירה ושמירה. תשגיח עליך.
- רֵאשִׁית חָכְמָה משחק מלים. תחילת הדרך לחכמה. וגם: החכמה היא ראשית הדרך? - קְנֵה חָכְמָה בתחילת דרכך - למד חכמה מאחרים. או: שלם עבור המלים החכמות, | וּבְכָל קִנְיָנְךָ כל מה שתקנה ותרכוש? - קְנֵה בִינָה מלשון התבוננות. ומשחק מלים עם בניית קן. כלומר: עיקר הרכוש שאפשר להשיג בעולם היה ההתבוננות וההבנה.
- סַלְסְלֶהָ הלל אותה. מלשון צליל הצהלולים - יללות השמחה במזרח - וּתְרוֹמְמֶךָּ והיא עצמה תרים אותך, | תְּכַבֵּדְךָ - כִּי תְּחַבְּקֶנָּה!
- תִּתֵּן לְרֹאשְׁךָ והנה מה שתעשה: היא תשים על ראשך לִוְיַת חֵן תכשיט המוסיף יופי, | עֲטֶרֶת זר או כובע המסמל מלכות תִּפְאֶרֶת גבוהה ובולטת - פאר קשור בעברית מקראית בכובע גבוה, ומקורו מצליל הפרפור (בפ"ה רפה) המושמע מפי המתפעלים תְּמַגְּנֶךָּ תחבוש לראשך. ונקרא כך משום שהכובע מגן מפני "החצים" של קרני השמש".
'שמע בני וקח אמרי' - העצמת החכמה מכוח עצמה
עריכה- שְׁמַע, בְּנִי, וְקַח אֲמָרָי | - וְיִרְבּוּ לְךָ שְׁנוֹת חַיִּים.
- בְּדֶרֶךְ חָכְמָה הֹרֵתִיךָ הוראה מלשון ראיה - הראתי לך את הדרך, | הִדְרַכְתִּיךָ הראיתי לך היכן לדרוך, כלומר מהם 'הצעדים הנכונים' בְּמַעְגְּלֵי יֹשֶׁר בדרך הישר. מעגל במקרה זה הוא הדרך המעוקלת העוברת בשדה. מעגלי יושר הם דרכי קיצור כאלו, אך ישרים, ללא עיקולים..
- בְּלֶכְתְּךָ כשתרצה להתקדם בחיים בקצב טבעי - לֹא יֵצַר צַעֲדֶךָ צעדיך לא יהיו "צרים" (קטנים). משל להרחבת אופקים: החכמה תעזור לך לפתוח בצעדים גדולים בלא מכשולים. או: אל לך לחשוש שהחכמה תחייב אותך להצר את צעדיך, | וְאִם תָּרוּץ גם אם תידרש לרוץ במהירות - לֹא תִכָּשֵׁל לא תפול כתוצאה מהיתקלות במכשולים, כי החוכמה סייעה לך להסיר אותם - .
- הַחֲזֵק בַּמּוּסָר בביקורת שאתה מקבל מאחרים, או בספרי מוסר שעוזרים למתוח ביקורת עצמית - אַל תֶּרֶף תרפה, תעזוב את המוסר! | נִצְּרֶהָ נצור אותה - שמור אותה. נצירה ואצירה הם איסוף במקום מוסתר ומלים אלו סת"ר אצ"ר נצ"ר וצפ"ן מקורם בצליל החפירה והכיסוי - כִּי הִיא חַיֶּיךָ למרות שלכאורה "מוסר" קבלת ביקורת נראית כפוגעת בך, הבן שהיא מקדמת אותך ומחייה אותך!
- בְּאֹרַח בדרך. כלומר באותו הנתיב שבחרו הרשעים רְשָׁעִים - אַל תָּבֹא, | וְאַל תְּאַשֵּׁר תצעד או תביט ישר, מלשון 'שׁוּר', (או: תהיה שמח, מלשון אושר) בְּדֶרֶך רָעִים.
- פְּרָעֵהוּ פרק את השביל ופזר את אבני הדרך! אַל תַּעֲבָר בּו! | שְׂטֵה מֵעָלָיו סטה ממנו וַעֲבֹר בדרך אחרת.
- כִּי לֹא יִשְׁנוּ - אִם לֹא יָרֵעוּ לעג לרשעים שאינם נחים עד שהם עושים עוולה, | וְנִגְזְלָה שְׁנָתָם - אִם לֹא יכשולו (יַכְשִׁילוּ).
- כִּי משום ש- לָחֲמוּ הם אוכלים לחם שהוא- לֶחֶם רֶשַׁע הם מכורים לרשע, הרשע הוא כמו לחם בשבילם, | וְיֵין חֲמָסִים שוד, כלומר קלקול ושחיתות יִשְׁתוּ.
- וְאֹרַח צַדִּיקִים ולעומתם, דרך אנשי הצדק כְּאוֹר נֹגַהּ כאור שמבהיק אותה (את החפץ עליו הוא מאיר) | - הוֹלֵךְ וָאוֹר כשמש בבוקר שאורה הולך וגובר עַד נְכוֹן הַיּוֹם עד שהיום מגיע ו'עומד על כנו'.
- דֶּרֶךְ רְשָׁעִים - כָּאֲפֵלָה, לֹא יָדְעוּ בַּמֶּה יִכָּשֵׁלוּ כמו הליכה בחושך, נתקלים בדברים בלי להתכונן לכך!
'בני לדברי הקשיבה' - אברי הגוף ושמירת החכמה
עריכה- בְּנִי!
- אוזן: לִדְבָרַי הַקְשִׁיבָה, לַאֲמָרַי הַט אָזְנֶךָ!
- העין והלב: אַל יַלִּיזוּ יתעקמו וייסתרו
להרחבה מֵעֵינֶיךָ, | שָׁמְרֵם בְּתוֹךְ לְבָבֶךָ! - הבשר (שרירים): כִּי חַיִּים הֵם לְמֹצְאֵיהֶם, | וּלְכָל בְּשָׂרוֹ לכל גופו של מי שמוצא אותם - מַרְפֵּא דבריי מביאים בריאות. בהמשך נזכרים חלק מאיברי הגוף שיש לשמור על בריאותם
להרחבה:
מרפא מלשון הרפיה ותחושת רפיון טובה ובריאה, חוסר מתח ולחץ. ומקור המילה בצליל הפרפור ושחרור האויר מן הפה בשעת אנחת רווחה |
- הלב: מִכָּל מִשְׁמָר יותר מאשר כל דבר ששומרים נְצֹר שמור, כלומר: שלוט ברגשותיך, או: אל תספר אותם לאחרים לִבֶּךָ את רגשותיך - המובעים בקצב דופק לב משתנה, | כִּי מִמֶּנּוּ מהלב - מהרגשות תּוֹצְאוֹת חַיִּים יוצאים חיים - כלומר: מתקבלות החלטות שיכולות להחיות, להוליד או להרוג ולפגוע.
- הפה והשפתיים: הָסֵר מִמְּךָ עִקְּשוּת פֶּה כמלכודת המשמיעה קול נקישה, או: מלות זלזול הנאמרות בלי הזזת הלסתות, ואז מקורה מצליל נעירת החמור, וּלְזוּת שְׂפָתַיִם קולות זלזול או דיבור שאינו מתחשב - כלומר רכילות. ומקורו מצליל הזמזום של מלים נרגנות הנאמרות בקול לא רם ואינן נשמעות בבהירות מרחוק - הַרְחֵק מִמֶּךָּ.
- העיניים והעפעפיים: עֵינֵיךָ לְנֹכַח במה שמול עיניך יַבִּיטוּ יתמקדו. כלומר: בהשאלה: היה אדם ישר והשתמש בשלך, או: שמור על עירנות ועל עיניים פקוחות, | וְעַפְעַפֶּיךָ יַיְשִׁרוּ יכוונו את מבטך רק ישר, ולא למה ששייך לאחרים נֶגְדֶּךָ אל מה שמולך. נגד - מקורו בשפות שמיות אחרות כארמית - מכת היד קדימה, או מכת שוט.
- הרגליים: פַּלֵּס השתמש בפלס לצורך דיוק - כלומר: שקול היטב
להרחבה מַעְגַּל רַגְלֶךָ את הדרך של רגליך. (מלשון השביל העגול סביב הגורן). כלומר: מנהגיך והרגליך הקבועים, או המהלכים שלך כשאתה לא על דרך ישרה, וְכָל דְּרָכֶיךָ יִכֹּנוּ יעמדו (מלשון כינון) כלומר: יחזיקו מעמד, או: יעמדו על כנם - כלומר: יתקיימו לאורך זמן.- אַל תֵּט יָמִין וּשְׂמֹאול אל תסטה מדרך החכמה או: מהמידה הבינונית והמאוזנת, | הָסֵר רַגְלְךָ מֵרָע.