קטגוריה:קהלת א ז
נוסח המקרא
כל הנחלים הלכים אל הים והים איננו מלא אל מקום שהנחלים הלכים שם הם שבים ללכת
כָּל הַנְּחָלִים הֹלְכִים אֶל הַיָּם וְהַיָּם אֵינֶנּוּ מָלֵא אֶל מְקוֹם שֶׁהַנְּחָלִים הֹלְכִים שָׁם הֵם שָׁבִים לָלָכֶת.
כׇּל־הַנְּחָלִים֙ הֹלְכִ֣ים אֶל־הַיָּ֔ם וְהַיָּ֖ם אֵינֶ֣נּוּ מָלֵ֑א אֶל־מְק֗וֹם שֶׁ֤הַנְּחָלִים֙ הֹֽלְכִ֔ים שָׁ֛ם הֵ֥ם שָׁבִ֖ים לָלָֽכֶת׃
כָּל־הַ/נְּחָלִים֙ הֹלְכִ֣ים אֶל־הַ/יָּ֔ם וְ/הַ/יָּ֖ם אֵינֶ֣/נּוּ מָלֵ֑א אֶל־מְק֗וֹם שֶׁ֤/הַ/נְּחָלִים֙ הֹֽלְכִ֔ים שָׁ֛ם הֵ֥ם שָׁבִ֖ים לָ/לָֽכֶת׃
תרשים של הפסוק מנותח תחבירית על-פי הטעמים
פרשנות
- פרשנות מסורתית:
רש"י
אבן עזרא
• לפירוש "אבן עזרא" על כל הפרק •
ולא באר שלמה סיבת שוב המים אל מקומם, כאשר לא באר סיבת שוב השמש מהמערב למזרח, אם למעלה מהרקיע או על הצדדים או על דרך שהארץ עגולה והיא באמצע הגלגל העליון, כי אלה הדברים צריכים ראיות, ושורש ספור לדבר על כל דבר נראה לעין ולא יצטרך לראיות.
והענין בזכירת אלה ארבעתם, שהם השמש שהוא מקום האש, והרוח, והמים, והארץ - בעבור היות כל הנמצאים תחת השמש נולדים מהם: הצמחים והחיות ובני אדם והעוף ודגי הים. ואם הם, שהם השרשים, מנהגם לשוב אל מקום כשהיו - איך יעמדו הנולדים מהם? ואם היו בראשיתם הבל - כן יהיו באחריתם. ואם האדם הבל - אף כי מעשהו, שהוא כמו מקרה לו, ואף כי מחשבותיו, שהם במקרה המקרה, כעניין (תהלים צד יא): "ה' יֹדֵעַ מַחְשְׁבוֹת אָדָם כִּי הֵמָּה הָבֶל":
- פרשנות מודרנית:
בהמשך דף זה מופיעים ביאורים ופרשנויות של עורכי ויקיטקסט, שאינם בהכרח מייצגים את הפרשנות המסורתית.
ביאורים מסורתיים לטקסט ניתן למצוא בקטגוריה:קהלת א ז.
מחזור המים בספר קהלת
(קהלת א ז): "כָּל הַנְּחָלִים הֹלְכִים אֶל הַיָּם, וְהַיָּם אֵינֶנּוּ מָלֵא; אֶל מְקוֹם שֶׁהַנְּחָלִים הֹלְכִים, שָׁם הֵם שָׁבִים לָלָכֶת"
כל הנחלים הולכים (זורמים) אל הים, ולמרות זאת הים איננו מלא - כי אל אותו מקום שהנחלים הולכים (זורמים) ממנו, לשם המים שבים (חוזרים) ומתחילים ללכת (לזרום) שוב ושוב.
הקבלות
הפסוק ממשיך לתאר את השיעמום וחוסר-השינוי בעולם (המתואר בפסוקים 4-9), והפעם בנוגע למים.
1. הפסוק אינו מסביר איך בדיוק קורה הדבר, שהנחלים זורמים אל הים והים איננו מלא, ואיך המים הנשפכים אל הים חוזרים אל נקודת ההתחלה של הנחלים? בעבר חשבו ש"הנחלים הולכים במחילות תחת ההרים מאוקיינוס, וחוזרים ונובעים" ( רש"י ) . אולם אבן-עזרא קבע ש"תמיד יעלה איד מהים אל הרקיע, והם רוב העננים... והאיד ישוב גשם, ומימי המעיינים - מהגשם, וכל הנחלים יצאו מהמעיינים" ( אבן עזרא ) . וכן נראה מכמה פסוקים אחרים בתנ"ך:
- (עמוס ה ח): "הַקּוֹרֵא לְמֵי הַיָּם וַיִּשְׁפְּכֵם עַל פְּנֵי הָאָרֶץ - ה' שְׁמוֹ", וכן עמוס ט ו: מכאן שמי הים עולים אל העננים ונשפכים בגשם על הארץ.
- (מלכים א יז ז): "וַיְהִי מִקֵּץ יָמִים, וַיִּיבַשׁ הַנָּחַל כִּי לֹא הָיָה גֶשֶׁם בָּאָרֶץ"- מכאן שהנחל מתמלא ממי הגשמים.
- (ישעיהו נה י): "כִּי כַּאֲשֶׁר יֵרֵד הַגֶּשֶׁם וְהַשֶּׁלֶג מִן הַשָּׁמַיִם וְשָׁמָּה לֹא יָשׁוּב, כִּי אִם הִרְוָה אֶת הָאָרֶץ וְהוֹלִידָהּ וְהִצְמִיחָהּ וְנָתַן זֶרַע לַזֹּרֵעַ וְלֶחֶם לָאֹכֵל"- מכאן שהגשם והשלג חוזרים אל השמיים לאחר שהם מרווים את הארץ.
2. בפרק יא ישנו קטע מקביל, שבו הפסוק המקביל לפסוקנו הוא (קהלת יא א): "שַׁלַּח לַחְמְךָ עַל פְּנֵי הַמָּיִם, כִּי בְרֹב הַיָּמִים תִּמְצָאֶנּוּ"( פירוט ) - נצל את המחזוריות של המים לטובתך: השלך לחם על פני המים, ובסופו של דבר הוא יחזור אליך. זה כמובן משל; הנמשל הוא, לפי רוב הפירושים, עזרה לזולת - שלח עזרה וחסד לאחרים, כי יש מחזוריות בעולם, בסופו של דבר החסד יחזור אליך. זו גם עצה טובה, וגם עושה את החיים מעניינים יותר. ראו התמודדות עם שיעמום בספר קהלת .
מקורות
על-פי מאמר של אראל שפורסם לראשונה ב אתר הניווט בתנך בתאריך 2020-10-08.
קישורים
פסוק זה באתרים אחרים: הכתר • על התורה • Sefaria • תא שמע • אתנ"כתא • סנונית • שיתופתא
קטגוריות־משנה
קטגוריה זו מכילה את 2 קטגוריות המשנה המוצגות להלן, ומכילה בסך הכול 2 קטגוריות משנה. (לתצוגת עץ)
ב
ק
דפים בקטגוריה "קהלת א ז"
קטגוריה זו מכילה את 12 הדפים המוצגים להלן, ומכילה בסך־הכול 12 דפים.