קטגוריה:יהושע ג ד
נוסח המקרא
אך רחוק יהיה ביניכם ובינו [וביניו] כאלפים אמה במדה אל תקרבו אליו למען אשר תדעו את הדרך אשר תלכו בה כי לא עברתם בדרך מתמול שלשום
אַךְ רָחוֹק יִהְיֶה בֵּינֵיכֶם ובינו [וּבֵינָיו] כְּאַלְפַּיִם אַמָּה בַּמִּדָּה אַל תִּקְרְבוּ אֵלָיו לְמַעַן אֲשֶׁר תֵּדְעוּ אֶת הַדֶּרֶךְ אֲשֶׁר תֵּלְכוּ בָהּ כִּי לֹא עֲבַרְתֶּם בַּדֶּרֶךְ מִתְּמוֹל שִׁלְשׁוֹם.
אַ֣ךְ ׀ רָח֣וֹק יִֽהְיֶ֗ה בֵּֽינֵיכֶם֙ וּבֵנָ֔יו כְּאַלְפַּ֥יִם אַמָּ֖ה בַּמִּדָּ֑ה אַֽל־תִּקְרְב֣וּ אֵלָ֗יו לְמַ֤עַן אֲשֶׁר־תֵּֽדְעוּ֙ אֶת־הַדֶּ֙רֶךְ֙ אֲשֶׁ֣ר תֵּֽלְכוּ־בָ֔הּ כִּ֣י לֹ֧א עֲבַרְתֶּ֛ם בַּדֶּ֖רֶךְ מִתְּמ֥וֹל שִׁלְשֽׁוֹם׃
אַ֣ךְ׀ רָח֣וֹק יִהְיֶ֗ה בֵּֽינֵי/כֶם֙ ו/בינ/ו [וּ/בֵינָ֔י/ו] כְּ/אַלְפַּ֥יִם אַמָּ֖ה בַּ/מִּדָּ֑ה אַֽל־תִּקְרְב֣וּ אֵלָ֗י/ו לְמַ֤עַן אֲשֶׁר־תֵּֽדְעוּ֙ אֶת־הַ/דֶּ֙רֶךְ֙ אֲשֶׁ֣ר תֵּֽלְכוּ־בָ֔/הּ כִּ֣י לֹ֧א עֲבַרְתֶּ֛ם בַּ/דֶּ֖רֶךְ מִ/תְּמ֥וֹל שִׁלְשֽׁוֹם׃
תרשים של הפסוק מנותח תחבירית על-פי הטעמים
פרשנות
- פרשנות מסורתית:
תרגום יונתן
רש"י
"וביניו" - כמו ובינו ודומה לו (תהלים קמט ב) ישמח ישראל בעושיו דבר אחר ב' ארונות היו של שכינה ושל יוסף מהלכין יחד
"כאלפים אמה" - כדי שתהיו יכולין לילך ולהתפלל לפניו בשבת כך מפורש במדרש תנחומא לפי שידע שעתידין להיות צרים לפני יריחו בשבת
"למען אשר תדעו" - מוסב על והלכתם אחריו
"כי לא עברתם בדרך" - לא הלכתם בענין זה עד הנהרבי ישעיה די טראני
• לפירוש "רבי ישעיה די טראני" על כל הפרק •
מצודות
• לפירוש "מצודות" על כל הפרק •
מצודת ציון
"מתמול" - כמו מאתמול
"שלשום" - יום השלישי שלפני היום הזה
מצודת דוד
"למען וגו'" - מוסב למקרא שלפניו לומר לכו אחר הארון למען תדעון הדרך כי לא עברתם בה מעולם
"כאלפים" - אלפים מצומצמים שנאמר במדה והכ"ף באה לאמיתת הדבר וכן (בראשית כה לא) מכרה כיום
"וביניו" - ובין הארוןמלבי"ם
• לפירוש "מלבי"ם" על כל הפרק •
דרך מפני שלא עברו בשום דרך מתמול שלשום? ועוד שהיל"ל כי לא עברתם בדרך ימים רבים?: "אך רחוק". פי' הרלב"ג מפני שהיה מראה הדרך היה צריך להיות מרחוק כדי שיראוהו כולם וידעו ללכת אחריו, משא"כ בשיהיה קרוב אליהם לא יראוהו כולם, וז"ש "למען אשר" "תדעו את הדרך וכו'". וכן מבואר מדעת בעל הטעמים שהניח האתנחתא על מלת במדה, שלפי' רש"י שמ"ש למען אשר תדעו מוסב על והלכתם אחריו, היה צריך להניח האתנח על מלת אליו. ומ"ש "כי לא עברתם בדרך מתמול שלשום", נראה פי' כי בעת רצו ליכנס בימי משה כתיב (במדבר י, לג) וארון ה' נוסע לפניהם דרך שלושת ימים לתור להם מנוחה, ולפרש"י שהיה זה הארון שבו שברי לוחות, היה כן תמיד. ולפי' הרמב"ן שארון אחד היה, היתה נסיעה זו רק אז שרצו ליכנס לארץ, והלך הארון דרך שלשה ימים לפניהם כגבור היוצא לפני המחנה להחריד את האויבים, והיה א"כ תכלית נסיעתו לא להראות הדרך (כי היה להם אז עמוד הענן), רק לכבוש הארץ, לכן הלך דרך ג' ימים. לכן באר שתכלית הליכתו עתה הוא להראותכם הדרך, לא לכבוש כבימי משה, והמופת לזה "כי לא עברתם בדרך מתמול שלשום", שאם היה הולך לכבוש היה צריך להקדים ללכת בדרך (עם הלוים שעמו) "מתמול שלשום", ר"ל דרך שלשת ימים. ואחר שמהלכו עתה להראות הדרך, צריך בל תקרבו ובל תתקרבו כאלפים אמה במדה:
- פרשנות מודרנית:
בהמשך דף זה מופיעים ביאורים ופרשנויות של עורכי ויקיטקסט, שאינם בהכרח מייצגים את הפרשנות המסורתית.
ביאורים מסורתיים לטקסט ניתן למצוא בקטגוריה:יהושע ג ד.
לְמַעַן אֲשֶׁר תֵּדְעוּ אֶת הַדֶּרֶךְ אֲשֶׁר תֵּלְכוּ בָהּ
אַךְ רָחוֹק יִהְיֶה בֵּינֵיכֶם וּבֵנָיו, כְּאַלְפַּיִם אַמָּה בַּמִּדָּה
יהושע הורה לבני ישראל, לפי השבטים והמחנות, ללכת בעקבות ארון הברית.
המחנה לא הלך בשורה אחת ארוכה, משפחה אחרי משפחה, כי אז אורך השיירה יהיה עשרות קילומטרים. השבטים התקדמו במבנה ריבועי לכל שבט, מתריסר השבטים, ארבע ברוחב ושלוש בעומק. המבנה הגדול הזה של מספר קילומטרים ברוחב לא יכול לעשות סיבובים רבים ותיקוני דרך. לכן עדיף למצוא את המסלול המועדף לפני שכל המחנה זז. כאשר צריך להחליט על המסלול הארון עוצר, וכל העם עוצר. סיירים (לוויים) הולכים לפני הארון, מתכננים את המסלול שיתאים לכל המחנה מאחוריהם, כדי לעבור בין עמקים וגבעות. כאשר הם מחליטים על המסלול, הם שבים לארון ומוליכים אותו, וכל המחנות מאחור ממשיכים לנוע בעקבותיו.
אַל תִּקְרְבוּ אֵלָיו
יהושע אוסר עליהם להתקרב לארון, והורה להשאיר מרחק של אלפים אמה. זה בערך 600 מטר.
זה מרחק הגון ביותר, ובני העם לא יכולים לראות מה הולך לפני הארון.
לְמַעַן אֲשֶׁר תֵּדְעוּ אֶת הַדֶּרֶךְ אֲשֶׁר תֵּלְכוּ בָהּ
יהושע רואה צורך להסביר. ולא רק שהוא מסביר פעם אחת, הוא לא חושב שזה מספיק, והוא נותן הסבר נוסף:
- "לְמַעַן אֲשֶׁר תֵּדְעוּ אֶת הַדֶּרֶךְ אֲשֶׁר תֵּלְכוּ בָהּ"
- "כִּי לֹא עֲבַרְתֶּם בַּדֶּרֶךְ מִתְּמוֹל שִׁלְשׁוֹם"
בני ישראל יצאו ממצרים והגיעו להר סיני ללא ארון הברית, אולם עמוד האש ואבק הלך לפניהם.
אחרי קבלת לוחות הברית בהר סיני, משה בנה את ארון הברית. מאז בני ישראל הלכו אחרי הארון במשך ארבעים שנה. תמיד הם הלכו למקום שהם לא הכירו, ולא היה צורך להסביר.
נראה שמשה השתמש בארון כדי להפריד את עצמו מהעם, כדי שלא יראו שהוא לא יודע לאן הוא הולך כדי למצוא מקום מנוחה, ככתוב: "וַיִּסְעוּ מֵהַר יְהוָה דֶּרֶךְ שְׁלֹשֶׁת יָמִים, וַאֲרוֹן בְּרִית יְהוָה נֹסֵעַ לִפְנֵיהֶם, דֶּרֶךְ שְׁלֹשֶׁת יָמִים, לָתוּר לָהֶם מְנוּחָה" (במדבר י לג).
סביר שיהושע השתמש בארון והמרחק בינו לבין העם, באותה צורה שמשה השתמש. ניתן להבין שגם הוא עצמו לא ידע לאיפה הוא הולך ומה עומד לקרות. יהושע לא רצה שהעם יראה את תהליך ה"נִפְלָאוֹת" (ביאור:יהושע ג ה) שאלוהים עומד לעשות להם. כיוון שיהושע מנסה לתרץ, וחוזר על דבריו "תֵּדְעוּ אֶת הַדֶּרֶךְ" ו"כִּי לֹא עֲבַרְתֶּם בַּדֶּרֶךְ", ניתן להבין שהוא מעביר את חוסר הידע שלו לעם. בנוסף, ניתן להבין שעומד לקרות קסם, ויהושע עומד לעשות הטעיה, והסתרה. יהושע עומד ליצור להם נס.
קישורים
פסוק זה באתרים אחרים: הכתר • על התורה • Sefaria • תא שמע • אתנ"כתא • סנונית • שיתופתא
דפים בקטגוריה "יהושע ג ד"
קטגוריה זו מכילה את 6 הדפים המוצגים להלן, ומכילה בסך־הכול 6 דפים.