קטגוריה:בראשית מב כד
נוסח המקרא
ויסב מעליהם ויבך וישב אלהם וידבר אלהם ויקח מאתם את שמעון ויאסר אתו לעיניהם
וַיִּסֹּב מֵעֲלֵיהֶם וַיֵּבְךְּ וַיָּשָׁב אֲלֵהֶם וַיְדַבֵּר אֲלֵהֶם וַיִּקַּח מֵאִתָּם אֶת שִׁמְעוֹן וַיֶּאֱסֹר אֹתוֹ לְעֵינֵיהֶם.
וַיִּסֹּ֥ב מֵֽעֲלֵיהֶ֖ם וַיֵּ֑בְךְּ וַיָּ֤שׇׁב אֲלֵהֶם֙ וַיְדַבֵּ֣ר אֲלֵהֶ֔ם וַיִּקַּ֤ח מֵֽאִתָּם֙ אֶת־שִׁמְע֔וֹן וַיֶּאֱסֹ֥ר אֹת֖וֹ לְעֵינֵיהֶֽם׃
וַ/יִּסֹּ֥ב מֵֽ/עֲלֵי/הֶ֖ם וַ/יֵּ֑בְךְּ וַ/יָּ֤שָׁב אֲלֵ/הֶם֙ וַ/יְדַבֵּ֣ר אֲלֵ/הֶ֔ם וַ/יִּקַּ֤ח מֵֽ/אִתָּ/ם֙ אֶת־שִׁמְע֔וֹן וַ/יֶּאֱסֹ֥ר אֹת֖/וֹ לְ/עֵינֵי/הֶֽם׃
תרשים של הפסוק מנותח תחבירית על-פי הטעמים
פרשנות
- פרשנות מסורתית:
תרגום
אונקלוס (תאג'): | וְאִסְתְּחַר מִלְּוָתְהוֹן וּבְכָא וְתָב לְוָתְהוֹן וּמַלֵּיל עִמְּהוֹן וּדְבַר מִלְּוָתְהוֹן יָת שִׁמְעוֹן וַאֲסַר יָתֵיהּ לְעֵינֵיהוֹן׃ |
ירושלמי (יונתן): | וְחָזַר מִלְוַותְהוֹם וּבְכָא וְתַב לְוַותְהוֹם וּמַלֵיל עִמְהוֹן וּדְבַר מִלְוַותְהוֹם יַת שִׁמְעוֹן דְיָעַט לְמִקְטְלֵיהּ וְכָפַת יָתֵיהּ קָמֵיהוֹן: |
רש"י
"ויבך" - לפי ששמע שהיו מתחרטין
"את שמעון" - (ב"ר) הוא השליכו לבור הוא שאמר ללוי הנה בעל החלומות הלזה בא ד"א נתכוין יוסף להפרידו מלוי שמא יתיעצו שניהם להרוג אותו
"ויאסור אותו לעיניהם" - לא אסרו אלא לעיניהם וכיון שיצאו הוציאו והאכילו והשקהו (ב"ר)
[כב] ד"א כו'. דאם לא כן למה עשה זה, שהרי אחר שיהיה מתוודע לאחיו (להלן מה, א) יאמרו עדיין יש בלבו על המכירה, שהרי זכר לשמעון שהשליכו לבור:
[כג] לא אסרו אלא בפניהם. דאם לא כן "לעיניהם" למה לי (כ"ה ברא"ם):בד"ה ויבך כו' מפני ששמע נ"ב ולי נראה לפרש דאי לא שמע שמתחרטין אין כאן בכיה אלא רוגז וכעם היה לו להלביש עליהן ולזכור מה שעשו וההיפוך של הבכיה שבאה מרכות הלב וק"ל מהרש"ל:בד"ה לעיניהן כו' יחידי משמעון כו' נ"ב ונראה לי ליישב מה שאמרו חז"ל בתענית אולת אדם תסלף דרכו ועל ה' יזעף לבו על בני יעקב שאמרו מה זאת עשה אלהים לנו אף שכבר הצדיקו עליהם הדין באמרם אבל אשמים אנחנו אלא שהיו מרננין על מה שהוסיף ה' עליהם הוה אחר הוה ללקות בכפלים והיה להם להשיג מאחר ששמעון ולוי יותר חטאו במכירתם והם היו העיקר משום הכי באו להם סיבות זרות יותר מלאחרים שהאחד נתפס והשני מצא את הכסף ודוק ולפי פיר' האבן עזר' שפי' האחד הוא ראובן א"כ היה מתקונן על מדותיו של מקום ואמר מה זאת עשה אלהים לנו הלא אני אמרתי אל תחטאו בילד ואלי בא הסיבה יותר מכולם והיינו אולת אדם תסלף דרכו שהיה לו להזכיר מעשה בלהה וק"ל מהרש"ל:
רש"י מנוקד ומעוצב
• לפירוש "רש"י מנוקד ומעוצב" על כל הפרק •
וַיֵּבְךְּ – לְפִי שֶׁשָּׁמַע שֶׁהָיוּ מִתְחָרְטִין.
אֶת שִׁמְעוֹן – הוּא הִשְׁלִיכוֹ לַבּוֹר, הוּא שֶׁאָמַר לְלֵוִי: "הִנֵּה בַּעַל הַחֲלוֹמוֹת הַלָּזֶה בָּא" (בראשית לז,יט; תנחומא ישן יז). דָּבָר אַחֵר: נִתְכַּוֵּן יוֹסֵף לְהַפְרִידוֹ מִלֵּוִי, שֶׁמָּא יִתְיַעֲצוּ שְׁנֵיהֶם לַהֲרֹג אוֹתוֹ (מדרש תנחומא ויגש ד).
וַיֶּאֱסֹר אֹתוֹ לְעֵינֵיהֶם – לֹא אֲסָרוֹ אֶלָּא לְעֵינֵיהֶם; וְכֵיוָן שֶׁיָּצְאוּ – הוֹצִיאוֹ, וְהֶאֱכִילוֹ וְהִשְׁקָהוּ (ב"ר צא,ח).
רשב"ם
מתוך: רשב"ם על בראשית מב (עריכה)
רבינו בחיי בן אשר
• לפירוש "רבינו בחיי בן אשר" על כל הפרק •
ספורנו
• לפירוש "ספורנו" על כל הפרק •
מלבי"ם
• לפירוש "מלבי"ם" על כל הפרק •
אור החיים
• לפירוש "אור החיים" על כל הפרק •
רבי עובדיה מברטנורא
• לפירוש "רבי עובדיה מברטנורא" על כל הפרק •
- פרשנות מודרנית:
בהמשך דף זה מופיעים ביאורים ופרשנויות של עורכי ויקיטקסט, שאינם בהכרח מייצגים את הפרשנות המסורתית.
ביאורים מסורתיים לטקסט ניתן למצוא בקטגוריה:בראשית מב כד.
וַיֶּאֱסֹר אֹתוֹ לְעֵינֵיהֶם
וַיִּסֹּב מֵעֲלֵיהֶם וַיֵּבְךְּ
אחרי שיוסף שמע את האחים מצטערים עליו, שראובן רצה להציל אותו אבל נכשל, ושאף אחד לא סתר או התנגד לראובן, הוא התרגש מאוד ובכה. זו הפעם הראשונה מני רבות שיוסף מתרגש ובוכה.
למה יוסף בכה?
"ויבך" - רש"י - לפי ששמע שהיו מתחרטין.
הוא לא בכה כשנפגשו, כשהשתחוו, כשהוא האשים אותם בריגול. רק עכשו לפני הפרדה, כשהם דיברו בינהם בעברית וגילו את חולשתם ואת צערם על מעשיהם.
- שמחה? - אתם רואים, צדקתי.
- צער? - אתם סובלים כמוני. וגם אתם וגם אני נצטרך לסבול תקופה ארוכה יותר.
- כעס? - מגיע לכם.
- פחד? - ייתכן שתוכניתו תכשל והם לא יחזרו לעולם ויברחו מארץ כנען?
- פרידה? - הוא חזר ואסר את שמעון ולא נפרד מהם כראוי.
- מבוכה? - חוסר אונים למנוע את הצער שהוא גורם להם ולאביו?
בכל אופן הבכי נתן לו זמן לחשוב ולהחליט, ייתכן שהוא גם נתן זמן לה' להנחות אותו, אם תוכניתו לא היתה נכונה.
וַיָּשָׁב אֲלֵהֶם וַיְדַבֵּר אֲלֵהֶם
אנו רואים את יוסף בתנועה ושיחה ישירה עם אחיו. המילה "וַיָּשָׁב" מעידה שהוא שב, וייתכן שרומזת שהוא ישב על כסאו, אולם כסא (מלכות) לא מוזכר בסיפור יוסף, כך שהוא לא שם את עצמו רם מעליהם.
חכינו לשמוע: "וַיָּשָׁב אֲלֵהֶם וַיְדַבֵּר אֲלֵהֶם" קשות. אבל יוסף לא דיבר קשות, רק דיבר. הוא לא שאל אם הם מסכימים לתוכנית החדשה. הוא החליט וכך יהיה, אין ויכוחים או משא-ומתן.
מאוד חשוב לציין - שיוסף לא נתן להם אולטימטום, הוא לא הגביל אותם בזמן.
וַיִּקַּח מֵאִתָּם אֶת שִׁמְעוֹן וַיֶּאֱסֹר אֹתוֹ לְעֵינֵיהֶם
למה שמעון?
- שמעון ולוי היו התקיפים והחזקים שבאחים. ראובן היה חלש, הן הוא הודה שהוא נכשל במנהיגותו. עם מנהיג כזה האחים יחזרו ליעקב, ואז ראובן יקבל מכה נוספת שתגמור את תפקידו כמנהיג ובכור.
- יוסף שמע שראובן בקש מהאחים לא להרוג אותו (ביאור:בראשית מב כא), אבל האחים לא שמעו לו. שמעון היה האח השני בבכורה ותפקידו היה לעזור לראובן למנוע את החטא. אבל לפי דברי ראובן, שמעון לא עזר לראובן. וכך יוסף חשב ששמעון היה האחראי למכירתו לעבדות.
- בהמשך יהודה יעמוד לפני יוסף ויגן על בנימין, וגם יגיד שהוא אמר ליעקב: "חָטָאתִי לְאָבִי כָּל הַיָּמִים" (ביאור:בראשית מד לב), וכך יוסף יבין שיהודה היה זה שהציל אותו מהבור ומכר אותו לעבדות, שיעקב לא היה מעורב במה שהאחים עשו, ושיהודה קיבל את אשמתו ורמז ליעקב (ולו) שזה היה הוא שחטא לאביו כל הימים וגרם שיוסף יעלם.
יהודה הבין והרגיש את צערו של יעקב, הן גם הוא איבד את שני בכוריו. אולם תמר ואלוהים הביאו לו יורשים חדשים במקומם. לא ידוע אם יוסף ידע את סיפור תמר.
יוסף רצה להשוות את אהבתו של יעקב לשמעון לאהבתו של יעקב לבנימין. כאשר האחים לא חזרו במהירות, יוסף הבין שיעקב אוהב את בנימין יותר מאשר את שמעון.
וַיֶּאֱסֹר אֹתוֹ לְעֵינֵיהֶם
"וַיֶּאֱסֹר" - לקשור, להגביל את חופש התנועה, לקחת בעלות, לשעבד - ככתוב: "וַיֹּאחֲזוּהוּ פְלִשְׁתִּים וַיְנַקְּרוּ אֶת עֵינָיו וַיּוֹרִידוּ אוֹתוֹ עַזָּתָה וַיַּאַסְרוּהוּ בַּנְחֻשְׁתַּיִם וַיְהִי טוֹחֵן בְּבֵית האסירים (הָאֲסוּרִים)" (שופטים טז כא).
האחים היו שלושה ימים "אֶל מִשְׁמָר" (ביאור:בראשית מב יז) וידעו את חריפות המעצר. כדי להרשים אותם ששמעון לא יהיה בארוח מלכותי, הוא אסר אותו באלימות לעיניהם. הוא הודיע להם שהוא לא עושה אתם צחוק. שמעון יסבול קשות עד שהאחים יחזרו להציל אותו.
ואכן ראובן החלש חזר ליעקב ובקש להציל את שמעון מיד, ובקש מיעקב: "אֶת שְׁנֵי בָנַי תָּמִית, אִם לֹא אֲבִיאֶנּוּ אֵלֶיךָ; תְּנָה אֹתוֹ עַל יָדִי וַאֲנִי אֲשִׁיבֶנּוּ אֵלֶיךָ" (ביאור:בראשית מב לז). יעקב לא קיבל, הוא לא חשב שראובן מסוגל להבטיח הצלחה וכך ימותו: בנימין, ראובן, שמעון ושנים מתוך ארבעת בניו של שמעון ("וּבְנֵי רְאוּבֵן: חֲנוֹךְ וּפַלּוּא וְחֶצְרֹן וְכַרְמִי" (ביאור:בראשית מו ט)).
יוסף עשה לשמעון מה שהאחים עשו לו: הם מכרו אותו לעבדות: והישמעאלים 'קשרו אותו' לעיניהם. יוסף רצה לראות מה תהיה תגובתם, עכשו שאח נוסף נאסר. יוסף רצה לראות אם שמעון יבין שעושים לו מה שהוא עשה ליוסף. יוסף ניסה לרמוז להם, בהומור שלו, שכך הם עשו לו. לא נראה שהאחים ראו את הקשר, כי לא נאמר ששמעון יהיה עבד, ויוסף הבטיח לשחרר אותו כאשר הם יחזרו עם האח הקטן. שמעון לא הגיב וכך יוסף הבין ששמעון לא היה המנהיג של מכירתו לעבדות. כאשר יהודה הודה בחטאו, לו ולאביו (ביאור:בראשית מג ט, ביאור:בראשית מד לב), יוסף קיבל שיהודה סבל מספיק והתוודע לאחיו (ביאור:בראשית מה א).
שִׁמְעוֹן
ומה קרה לשמעון?
יוסף לא התגלה עליו, אולם מדבריו נראה ששמעון קיבל טיפול יפה ומכובד. "הָאִישׁ אֲשֶׁר עַל בֵּית יוֹסֵף" (ביאור:בראשית מג יט) מקבל את אורחי יוסף בשלום כאשר הם באו עם בנימין: "וַיֹּאמֶר שָׁלוֹם לָכֶם אַל תִּירָאוּ, אֱלֹהֵיכֶם וֵאלֹהֵי אֲבִיכֶם נָתַן לָכֶם מַטְמוֹן בְּאַמְתְּחֹתֵיכֶם, כַּסְפְּכֶם בָּא אֵלָי; וַיּוֹצֵא אֲלֵהֶם אֶת שִׁמְעוֹן" (ביאור:בראשית מג כג). שמעון לא סיפר איך היה במאסר, והאחים לא שאלו. כנראה הוא לא ידע כלום ולא היה לו מה לספר.
קישורים
פסוק זה באתרים אחרים: הכתר • על התורה • Sefaria • תא שמע • אתנ"כתא • סנונית • שיתופתא
דפים בקטגוריה "בראשית מב כד"
קטגוריה זו מכילה את 8 הדפים המוצגים להלן, ומכילה בסך־הכול 8 דפים.