קטגוריה:בראשית לג א
נוסח המקרא
וישא יעקב עיניו וירא והנה עשו בא ועמו ארבע מאות איש ויחץ את הילדים על לאה ועל רחל ועל שתי השפחות
וַיִּשָּׂא יַעֲקֹב עֵינָיו וַיַּרְא וְהִנֵּה עֵשָׂו בָּא וְעִמּוֹ אַרְבַּע מֵאוֹת אִישׁ וַיַּחַץ אֶת הַיְלָדִים עַל לֵאָה וְעַל רָחֵל וְעַל שְׁתֵּי הַשְּׁפָחוֹת.
וַיִּשָּׂ֨א יַעֲקֹ֜ב עֵינָ֗יו וַיַּרְא֙ וְהִנֵּ֣ה עֵשָׂ֣ו בָּ֔א וְעִמּ֕וֹ אַרְבַּ֥ע מֵא֖וֹת אִ֑ישׁ וַיַּ֣חַץ אֶת־הַיְלָדִ֗ים עַל־לֵאָה֙ וְעַל־רָחֵ֔ל וְעַ֖ל שְׁתֵּ֥י הַשְּׁפָחֽוֹת׃
וַ/יִּשָּׂ֨א יַעֲקֹ֜ב עֵינָ֗י/ו וַ/יַּרְא֙ וְ/הִנֵּ֣ה עֵשָׂ֣ו בָּ֔א וְ/עִמּ֕/וֹ אַרְבַּ֥ע מֵא֖וֹת אִ֑ישׁ וַ/יַּ֣חַץ אֶת־הַ/יְלָדִ֗ים עַל־לֵאָה֙ וְ/עַל־רָחֵ֔ל וְ/עַ֖ל שְׁתֵּ֥י הַ/שְּׁפָחֽוֹת׃
תרשים של הפסוק מנותח תחבירית על-פי הטעמים
פרשנות
- פרשנות מסורתית:
תרגום
אונקלוס (תאג'): | וּזְקַף יַעֲקֹב עֵינוֹהִי וַחֲזָא וְהָא עֵשָׂו אָתֵי וְעִמֵּיהּ אַרְבַּע מְאָה גּוּבְרָא וּפַלֵּיג יָת בְּנַיָּא עַל לֵאָה וְעַל רָחֵל וְעַל תַּרְתֵּין לְחֵינָתָא׃ |
ירושלמי (יונתן): | וּזְקֵיף יַעֲקב יַת עֵינוֹי וַחֲמָא וְהָא עֵשָו אָתֵי וְעִמֵיהּ אַרְבַּע מְאָה גוּבְרִין פּוּלְמוּרְכִין וּפַלֵיג יַת בְּנַיָא עַל לֵאָה וְעַל רָחֵל וְעַל תַּרְתֵּין לְחֵינָתָא: |
ספורנו
• לפירוש "ספורנו" על כל הפרק •
דון יצחק אברבנאל
• לפירוש "דון יצחק אברבנאל" על כל הפרק •
מלבי"ם
• לפירוש "מלבי"ם" על כל הפרק •
ילקוט שמעוני
• לפירוש "ילקוט שמעוני" על כל הפרק •
וישא יעקב עיניו וירא והנה עשו בא. אמר ר' לוי: ארי כעס על הבהמה ועל החיה. אמרין: מאן אזיל ומפייס יתיה? אמר להון הדין תעלה: אתון [להכא], דאנא ידע תלת מאה מתלין ואנא מפייס יתיה. אמרין ליה: אגומין. הלך צבחר וקם ליה, אמרו ליה: מה את קאים? אמר לון: אנשית מאה. אמרו ליה: אית לך במאתן, ברכאן. הלך צבחר וקם ליה, אמרו ליה: מה את קאים? אמר לון: אנשית מאתן. אמרו ליה: אית לך במאה, ברכאן. כיון דמטא [תמן] אמר לון: אנשית כולהון, אלא כל חד וחד יפייס על נפשיה. כך יעקב אמר: יש בי כוח לסדר תפילה, יש בי כוח לערוך מלחמה. וכיון דמטא, ויחץ את הילדים, אמר לון: כל חד וחד זכותיה תקום ליה.
- פרשנות מודרנית:
בהמשך דף זה מופיעים ביאורים ופרשנויות של עורכי ויקיטקסט, שאינם בהכרח מייצגים את הפרשנות המסורתית.
ביאורים מסורתיים לטקסט ניתן למצוא בקטגוריה:בראשית לג א.
וַיַּחַץ אֶת הַיְלָדִים
יעקב הכיו מערך קרב נפלא: הוא פיצל את צבאו לשני אגפיו, שלח חילים מחופשים כרועים, נושאי מתנות לעשו, שנשארו בעורפו של עשו, וכך הוא עמד באמצא עם משפחתו. צבאו של יעקב כלל רוכבי גמלים שיכולים להעביר במהירות חיילים ממקום למקום. ליעקב היה נשק מודרני מהצפון שעלה באיכותו על הנשק של אנשי כנען.
נושא הכעס של עשו היה ברכת יצחק ליעקב, אבל הנה הברכה כבר התקימה וליעקב יש הרבה ילדים. כדי לחסל את ברכת יצחק, עשו חייב להרוג את כל הילדים עד האחרון.
אַרְבַּע מֵאוֹת אִישׁ
ארבע מאות איש זה צבא מרשים. אפילו אם לא היו לעשו חיילים מקצועיים בצבא קבע עם נשק ממתכת. עד תקופת המלכים לא היה צבא מקצועי בישראל, וכל פעם שהיתה מלחמה קראו לרועי הצאן ולעובדי האדמה להתגייס. כך אברם לקח את "חֲנִיכָיו יְלִידֵי בֵיתוֹ, שְׁמֹנָה עָשָׂר וּשְׁלֹשׁ מֵאוֹת, וַיִּרְדֹּף עַד דָּן" (ביאור:בראשית יד יד).
נראה שגם לעשו היו ארבע מאות רועי צאן ועובדי אדמה ממשפחתו, שהוא היה יכול לגייס לבוא איתו.
לא ברור איזה נשק האנשים נשאו, אבל מקלות, אלות, וקשת עץ עם חצים לבטח היה להם. סביר שאברם לקח שלל של כלי מלחמה מארבעת המלכים והרכוש עבר ליצחק, כך שייתכן שעשו לקח חלק מהציוד הזה.
מדוע עשו הביא ארבע מאות אנשים איתו?
חז"ל הסבירו שעשו הביא ארבע מאות זקנים יועצים. לא נראה שעשו התיעץ בזקנים האלה, או שיעקב התרשם מהם.
עשו שמע מהמלאכים שיעקב אומר: "וַיְהִי לִי שׁוֹר, וַחֲמוֹר, צֹאן, וְעֶבֶד וְשִׁפְחָה, וָאֶשְׁלְחָה לְהַגִּיד לַאדֹנִי, לִמְצֹא חֵן בְּעֵינֶיךָ" (ביאור:בראשית לב ו), והבין שיעקב מודיע לו שהוא חזר בחוסר כל, בלי אישה וילדים, ורק שור אחד, חמור אחד, עבד ושפחה. עשו חשב שיעקב הקטן אינו מסוגל לקבל אישה ולהביא ילדים, וגם אינו מסוגל לפרנס את עצמו (ראו: יעקב הזעיר). עשו האמין שדברי אלוהים לרבקה "וְרַב יַעֲבֹד צָעִיר" (ביאור:בראשית כה כג), ודברי אביו שנועדו לו "הֱוֵה גְבִיר לְאַחֶיךָ" (ביאור:בראשית כז כט), חייבו אותו לעבוד, לשמור, ולפרנס את יעקב כדי שהוא, עשו, וגם יעקב יהפכו ללאומים.
עשו הראה שזאת כוונתו כאשר הוא הביא שתי נשים למחנה כדי שיעקב יבחר אחת מהן לאשתו, ככתוב: "וַיְהִי עֵשָׂו בֶּן אַרְבָּעִים שָׁנָה, וַיִּקַּח אִשָּׁה [נקבה] אֶת יְהוּדִית בַּת בְּאֵרִי הַחִתִּי, וְאֶת בָּשְׂמַת בַּת אֵילֹן הַחִתִּי" (ביאור:בראשית כו לד), ובהמשך הנשים האלה אינן נשותיו של עשו. נאמר: "וַתִּהְיֶיןָ [הנשים האלה], מֹרַת רוּחַ לְיִצְחָק וּלְרִבְקָה" (ביאור:בראשית כו לה), כי יצחק ורבקה לא רצו שיעקב, קטן יושב אוהלים, ישא אישה כנענית ויתבולל במשפחתה.
מדברי יעקב "לִמְצֹא חֵן בְּעֵינֶיךָ" (ביאור:בראשית לב ו), עשו הבין שיעקב חושש ממנו וייתכן שיעקב ינסה להתקיף ראשון, ככתוב: "הבא להרגך השכם להרגו" (סנהדרין עב א). לכן, כדי לשמור על השלום, עשו הביא לוחמים להגנתו, ואכן הוא לא השתמש בהם להתקרב ליעקב.
מכאן ניתן להבין שעשו הביא ארבע מאות לוחמים, אם כדי להגן על עצמו מפני יעקב המבוהל, או כדי לתת הגנה ליעקב השב לכנען כפי שפקדו עליו אלוהים ויצחק אביו.
וַיִּשָּׂא יַעֲקֹב עֵינָיו וַיַּרְא וְהִנֵּה עֵשָׂו בָּא וְעִמּוֹ אַרְבַּע מֵאוֹת אִישׁ
אם עשו היה מתקיף,כל צבאו היה מושמד. אולם משפחת יעקב, במרכז, היתה נפגעת כי לא היתה להם הגנה.
לראות צבא של 400 איש, עם כידונים ומגנים זה מראה מרשים ומפחיד. ואכן יעקב נבהל, למרות שהוא ידע, מדברי לבן, שאלוהים שומר עליו, וגם לא יתן לעשו לעשות לו רע. ובנוסף, יום קודם אמר המלאך שאלוהים ברך אותו (ביאור:בראשית לב ל) ונתן לו את שמו החדש - ישראל. אולם יעקב ידע את חוזק צבאו ואת המערך שהוא הכין, וידע שעשו לא יתחיל במלחמה.
- מה היו כוונותיו של עשו?
- עשו הביא צבא גדול וחזק: או שהוא רצה להתקיף ולנצח, או שהוא רצה לשמור על עצמו מפני יעקב, או שהוא פחד בדרך מאויבים.
- בסוף עשו לא השתמש בצבא ורץ לבדו למחנה יעקב, לפחות ברור שבשלב הזה עשו לא רצה להלחם יותר, ואפילו היה מוכן להסתכן שיעקב יהרוג אותו.
- עשו לא הביא את בניו איתו. ניתן להבין שעשו לא התכוון שבניו יתחברו לבני יעקב וזה סימן שהוא התכונן לאלימות. ייתכן שעשו חשב שיעקב יבוא אליו לאחר המפגש, וכך לא היה צורך לקחת את הילדים איתו.
- עשו לא הביא מתנות ליעקב. ייתכן שעשו לא הביא מתנות כי יעקב לא שלח לו מתנות להר שעיר, והוא לא רצה להאיט את תנועתו. בכל אופן זה מראה על חוסר כבוד.
- עשו לא הכיר בילדים ובנשים שהשתחוו לו כמשפחתו של יעקב. ייתכן שעשו לא שאל את המלאכים אודות משפחתו של יעקב, וייתכן שהוא חשב שליעקב לא תהיה משפחה.
- ליעקב ועשו היה מגיע שליש מאדמתו של לבן, כירושתו של אברהם מתרח, וחצי מצאנו של לבן, כנדוניתה של רבקה מבתואל. ייתכן שעשו חשב שליעקב אין משפחה, והרכוש הוא רק ירושה ונדוניה, ולכן מגיע לו חצי ממה שיעקב קיבל.
וַיַּחַץ אֶת הַיְלָדִים עַל לֵאָה וְעַל רָחֵל וְעַל שְׁתֵּי הַשְּׁפָחוֹת
"וַיַּחַץ" - המילה לא ברורה, ולא נראה שהוא חילק את הילדים בדיוק לחצי. סביר שהוא חילק והפריד כל קבוצה של אם וילדיה, וכאילו שם מחיצה, מעבר, רווח בין הקבוצות, כשם שהוא עשה עם המנחות לעשו.
יעקב סידר את הילדים והנשים בשני תורים, כדי לאפשר לו ולעשו לנוע במרכז בין הנשים וילדיהן:
- "וַיָּשֶׂם אֶת הַשְּׁפָחוֹת וְאֶת יַלְדֵיהֶן, רִאשֹׁנָה" - זלפה וילדיה ובלהה וילדיה עמדו לפנים, אחת מימינו ואחת משמאלו.
- "וְאֶת לֵאָה וִילָדֶיהָ אַחֲרֹנִים, וְאֶת רָחֵל וְאֶת יוֹסֵף אַחֲרֹנִים" - מאחורי זלפה, במרחק מה, היתה לאה וילדיה, ומאחורי בלהה ובמרחק מה מאחורי לאה היתה רחל וילדה היחיד.
לא נראה מהניסוח שכולם היו בשורה אחת ארוכה, כי אז אין פה חציה, וגם לאה לא יכולה להיות אחרונה בנוסף לרחל.
לפי הנחה של שני תורים, רחל היתה בסכנה באותה מידה כמו לאה. ייתכן שיתקיפו את לאה קודם כי היו לה יותר בנים הדורשים יותר מאמץ לפגוע בהם.
הפילגשות אמנם נעלבו שחשפו אותם לסכנה גדולה, אבל מה הן היו יכולות להגיד.
קשה להאמין שיעקב חשש לילדיו, כי הוא היה יכול לשים אותם מאחורי המחנות במרחק גדול. סביר שיעקב ניחש שעשו יבוא לבדו, וכך הוא הראה את ילדיו. ואכן עשו שאל: "מִי אֵלֶּה לָּךְ" (ביאור:בראשית לג ה).
קישורים
פסוק זה באתרים אחרים: הכתר • על התורה • Sefaria • תא שמע • אתנ"כתא • סנונית • שיתופתא
דפים בקטגוריה "בראשית לג א"
קטגוריה זו מכילה את 5 הדפים המוצגים להלן, ומכילה בסך־הכול 5 דפים.