קטגוריה:איכה א טז
נוסח המקרא
על אלה אני בוכיה עיני עיני ירדה מים כי רחק ממני מנחם משיב נפשי היו בני שוממים כי גבר אויב
עַל אֵלֶּה אֲנִי בוֹכִיָּה עֵינִי עֵינִי יֹרְדָה מַּיִם כִּי רָחַק מִמֶּנִּי מְנַחֵם מֵשִׁיב נַפְשִׁי הָיוּ בָנַי שׁוֹמֵמִים כִּי גָבַר אוֹיֵב.
עַל־אֵ֣לֶּה ׀ אֲנִ֣י בוֹכִיָּ֗ה עֵינִ֤י ׀ עֵינִי֙ יֹ֣רְדָה מַּ֔יִם כִּֽי־רָחַ֥ק מִמֶּ֛נִּי מְנַחֵ֖ם מֵשִׁ֣יב נַפְשִׁ֑י הָי֤וּ בָנַי֙ שֽׁוֹמֵמִ֔ים כִּ֥י גָבַ֖ר אוֹיֵֽב׃
עַל־אֵ֣לֶּה׀ אֲנִ֣י בוֹכִיָּ֗ה עֵינִ֤/י׀ עֵינִ/י֙ יֹ֣רְדָה מַּ֔יִם כִּֽי־רָחַ֥ק מִמֶּ֛/נִּי מְנַחֵ֖ם מֵשִׁ֣יב נַפְשִׁ֑/י הָי֤וּ בָנַ/י֙ שֽׁוֹמֵמִ֔ים כִּ֥י גָבַ֖ר אוֹיֵֽב׃
תרשים של הפסוק מנותח תחבירית על-פי הטעמים
פרשנות
- פרשנות מסורתית:
תרגום (כל הפרק)
רש"י
אבן עזרא
• לפירוש "אבן עזרא" על כל הפרק •
עיני עיני יורדה מים – עין אנוש דומה לעין המים, והעין יורד, וכן: "יזלו מים". ושניהם פעלים עומדים.
פירוש הטעמים
אמרה ירושלים, שהיא בתולת בת יהודה (פסוק טו): על הרעות שהזכרתי אני בוכה. ועת אחר עת – תרדנה עיני דמעות, ואין לי מנחם. ובני שגלו שוממים, כי גבר אויב הצר עליהם.
רבי יוסף קרא
• לפירוש "רבי יוסף קרא" על כל הפרק •
- פרשנות מודרנית:
בהמשך דף זה מופיעים ביאורים ופרשנויות של עורכי ויקיטקסט, שאינם בהכרח מייצגים את הפרשנות המסורתית.
ביאורים מסורתיים לטקסט ניתן למצוא בקטגוריה:איכה א טז.
ירושלים בוכה ואין מנחם
(איכה א טז): "'עַל אֵלֶּה אֲנִי בוֹכִיָּה, עֵינִי עֵינִי יֹרְדָה מַּיִם; כִּי רָחַק מִמֶּנִּי מְנַחֵם, מֵשִׁיב נַפְשִׁי; הָיוּ בָנַי שׁוֹמֵמִים, כִּי גָבַר אוֹיֵב.'"
"- על כל הצרות האלה אני בוכיה (בוכה בלי הפסקה), שתי עיניי מורידות מים של דמעות בלי הפסקה; וכל הצרות האלה באו עליי כי רחק ממני ה', שהיה תמיד מנחם אותי ומושיע אותי ומשיב את נפשי ; ולכן היו בניי שוממים , מיואשים וחסרי-אונים, כי גבר האויב עליהם."
---
כאן מסתיימת קריאת ירושלים שהתחילה בפסוק יב ; היא קראה אל עוברי הדרך להקשיב לה, ותיארה את כל צרותיה, ועכשיו היא מסכמת ואומרת "על כל הדברים האלה שסיפרתי לכם עכשיו, אני בוכה בלי הפוגה".
על אלה אני בוכיה
בוכיה - כמו בוכה; והאות י נוספה כדי להאריך את המילה ולתת תחושה של בכי מתמשך, ללא הפסקה.
עיני עיני יורדה מים - כל אחת משתי עיניי מורידה דמעות; ו"כפל הלשון מלמד שאין הפוגות" ( רש"י ) .
כי רחק ממני מנחם
1. בפסוקים אחרים בפרק כבר נאמר, שאף אחד מהגויים לא מנסה לנחם את ירושלים על צרותיה, (איכה א ב): "אֵין לָהּ מְנַחֵם מִכָּל אֹהֲבֶיהָ"( פירוט ); (איכה א ט): "וַתֵּרֶד פְּלָאִים אֵין מְנַחֵם לָהּ"( פירוט ); (איכה א יז): "פֵּרְשָׂה צִיּוֹן בְּיָדֶיהָ אֵין מְנַחֵם לָהּ"; (איכה א כא): "שָׁמְעוּ כִּי נֶאֱנָחָה אָנִי, אֵין מְנַחֵם לִי". וכשאף אחד לא מנחם, הצרה גדולה ומדכאת עוד יותר.
2. אבל בפסוקנו הלשון היא אחרת: רחק ממני מנחם . כלומר, יש לי מנחם, אבל הוא רחוק ממני. ויש שדרשו שהכוונה למשיח, שאחד משמותיו הוא מנחם (פלגי מים) . ולענ"ד, הכוונה לה', המנחם הנצחי של עם ישראל, (ישעיהו מט יג): "כִּי נִחַם ה' עַמּוֹ וַעֲנִיָּו יְרַחֵם", (ישעיהו נא ג): "כִּי נִחַם ה' צִיּוֹן, נִחַם כָּל חָרְבֹתֶיהָ", (ישעיהו נב ט): "כִּי נִחַם ה' עַמּוֹ, גָּאַל יְרוּשָׁלָים". אולם ה' מרוחק מעם ישראל בגלל פשעיהם שנזכרו בפסוקים הקודמים, ולכן גם הגאולה אינה מגיעה.
- נפש היא הצד החומרי של החיים ; משיב נפשי הוא מי שמציל את חיי, מחזיר אותי לחיים. וגם כאן הכוונה לה', (תהלים לה יז): "אֲדֹנָי כַּמָּה תִּרְאֶה, הָשִׁיבָה נַפְשִׁי מִשֹּׁאֵיהֶם, מִכְּפִירִים יְחִידָתִי"; וכן נאמר על התורה, (תהלים יט ח): "תּוֹרַת ה' תְּמִימָה, מְשִׁיבַת נָפֶשׁ ".
הקבלות
רעיון כללי יותר נמצא ב (קהלת ד א): "וְשַׁבְתִּי אֲנִי וָאֶרְאֶה אֶת כָּל הָעֲשֻׁקִים אֲשֶׁר נַעֲשִׂים תַּחַת הַשָּׁמֶשׁ, וְהִנֵּה דִּמְעַת הָעֲשֻׁקִים וְאֵין לָהֶם מְנַחֵם; וּמִיַּד עֹשְׁקֵיהֶם כֹּחַ וְאֵין לָהֶם מְנַחֵם".
תגובות
ירמיהו ח כג: "מִי יִתֵּן רֹאשִׁי מַיִם וְעֵינִי מְקוֹר דִּמְעָה וְאֶבְכֶּה יוֹמָם וָלַיְלָה אֵת חַלְלֵי בַת עַמִּי"
איכה א טז: " 'עַל אֵלֶּה אֲנִי בוֹכִיָּה עֵינִי עֵינִי יֹרְדָה מַּיִם כִּי רָחַק מִמֶּנִּי מְנַחֵם מֵשִׁיב נַפְשִׁי הָיוּ בָנַי שׁוֹמֵמִים כִּי גָבַר אוֹיֵב."
קהלת ז טז: "אַל תְּהִי צַדִּיק הַרְבֵּה וְאַל תִּתְחַכַּם יוֹתֵר לָמָּה תִּשּׁוֹמֵם" -- הָיוּ בָנַי שׁוֹמֵמִים כִּי גָבַר אוֹיֵב
בני ישראל צדיקים הרבה על כן הָיוּ בָנַי שׁוֹמֵמִים כִּי גָבַר אוֹיֵב
חלאס די להתחכם יותר מדי עם פלפולי הגמרא המטופשים האלה די להיות צַדִּיק הַרְבֵּה עם מצוות השוא וההלכות שהרבנים בדו מלבם
תהיה איש פשוט ותמים ונא השכל כי כל התורה זה להיות הָאָדָם יָשָׁר
קהלת ז כט: "לְבַד רְאֵה זֶה מָצָאתִי אֲשֶׁר עָשָׂה הָאֱלֹהִים אֶת הָאָדָם יָשָׁר וְהֵמָּה בִקְשׁוּ חִשְּׁבֹנוֹת רַבִּים"
- -- DAIAN SHEM, 2024-08-14 01:38:36
מקורות
על-פי מאמר של אראל שפורסם לראשונה ב אתר הניווט בתנך בתאריך 2024-08-13.
קישורים
פסוק זה באתרים אחרים: הכתר • על התורה • Sefaria • תא שמע • אתנ"כתא • סנונית • שיתופתא
דפים בקטגוריה "איכה א טז"
קטגוריה זו מכילה את 14 הדפים המוצגים להלן, ומכילה בסך־הכול 14 דפים.