קטגוריה:יהושע א יז
נוסח המקרא
ככל אשר שמענו אל משה כן נשמע אליך רק יהיה יהוה אלהיך עמך כאשר היה עם משה
כְּכֹל אֲשֶׁר שָׁמַעְנוּ אֶל מֹשֶׁה כֵּן נִשְׁמַע אֵלֶיךָ רַק יִהְיֶה יְהוָה אֱלֹהֶיךָ עִמָּךְ כַּאֲשֶׁר הָיָה עִם מֹשֶׁה.
כְּכֹ֤ל אֲשֶׁר־שָׁמַ֙עְנוּ֙ אֶל־מֹשֶׁ֔ה כֵּ֖ן נִשְׁמַ֣ע אֵלֶ֑יךָ רַ֠ק יִֽהְיֶ֞ה יְהֹוָ֤ה אֱלֹהֶ֙יךָ֙ עִמָּ֔ךְ כַּאֲשֶׁ֥ר הָיָ֖ה עִם־מֹשֶֽׁה׃
כְּ/כֹ֤ל אֲשֶׁר־שָׁמַ֙עְנוּ֙ אֶל־מֹשֶׁ֔ה כֵּ֖ן נִשְׁמַ֣ע אֵלֶ֑י/ךָ רַ֠ק יִֽהְיֶ֞ה יְהוָ֤ה אֱלֹהֶ֙י/ךָ֙ עִמָּ֔/ךְ כַּ/אֲשֶׁ֥ר הָיָ֖ה עִם־מֹשֶֽׁה׃
תרשים של הפסוק מנותח תחבירית על-פי הטעמים
פרשנות
- פרשנות מסורתית:
תרגום יונתן
מצודות
• לפירוש "מצודות" על כל הפרק •
מצודת דוד
מלבי"ם
• לפירוש "מלבי"ם" על כל הפרק •
- פרשנות מודרנית:
בהמשך דף זה מופיעים ביאורים ופרשנויות של עורכי ויקיטקסט, שאינם בהכרח מייצגים את הפרשנות המסורתית.
ביאורים מסורתיים לטקסט ניתן למצוא בקטגוריה:יהושע א יז.
כְּכֹל אֲשֶׁר שָׁמַעְנוּ אֶל מֹשֶׁה, כֵּן נִשְׁמַע אֵלֶיךָ
כֵּן נִשְׁמַע אֵלֶיךָ
ראובן וגד מבטיחים נאמנות מקבילה לנאמנות למשה.
ראובן וגד נותנים כבוד גדול ליהושע, ומכירים בו כמנהיג העם ובחיר אלוהים.
אולם חייבים לזכור "[ש]אוֹן בֶּן-פֶּלֶת, בְּנֵי רְאוּבֵן" (במדבר טז א) הצטרף למרד של קרח. בהמשך משה לא מזהיר אותו לעזוב את קרח, כך שייתכן שכאשר הוא ראה שמשה כועס הוא וויתר ועזב את קרח ועדתו. לא נאמר שאון מת עם קרח. ניתן להבין שראובן לא היה נאמן בצורה מוחלטת למשה, וכך בני ראובן גם הם משאירים את הנאמנות בספק קטן.
גם פה, לפני שהם אמרו "נִשְׁמַע" הם אמרו: "כֹּל אֲשֶׁר צִוִּיתָנוּ נַעֲשֶׂה" (ביאור:יהושע א טז), והדבר מזכיר את דברי בני ישראל בהר סיני, "נַעֲשֶׂה וְנִשְׁמָע" (שמות כד ז).
רַק יִהְיֶה יְהוָה אֱלֹהֶיךָ עִמָּךְ, כַּאֲשֶׁר הָיָה עִם מֹשֶׁה
"רַק" - באופן בלעדי, ללא דבר נוסף (מילוג).
אולם בהקשר שלנו המשמעות של "רַק" היא: בתנאי, אם, כל עוד: 'רק אם אלוהים יהיה עמך, אז נקשיב לך'.
ראובן וגד מזהירים את יהושע שאם אלוהים לא יהיה בעזרו ויספק לישראל את כל צרכיהם, וישמור עליהם מכל צרה, אז הם יעזבו אותו וילכו לדרכם. ראובן וגד דורשים שיהושע יהיה לפחות כמו משה. ואכן כאשר בני ישראל סבלו מפלה קטנה בעי, יהושע נבהל מאוד "וַיִּקְרַע יְהוֹשֻׁעַ שִׂמְלֹתָיו, וַיִּפֹּל עַל פָּנָיו אַרְצָה לִפְנֵי אֲרוֹן יְהוָה עַד הָעֶרֶב, הוּא וְזִקְנֵי יִשְׂרָאֵל, וַיַּעֲלוּ עָפָר עַל רֹאשָׁם" (ביאור:יהושע ז ו). יהושע הבין שקיימת סכנה שהעם יחדל להאמין בו, והצבא יעזוב אותו ולא ישמע לו.
אלוהים הסביר ליהושע: "חָטָא יִשְׂרָאֵל, וְגַם עָבְרוּ אֶת-בְּרִיתִי אֲשֶׁר צִוִּיתִי אוֹתָם, וְגַם לָקְחוּ מִן הַחֵרֶם, וְגַם גָּנְבוּ וְגַם כִּחֲשׁוּ, וְגַם שָׂמוּ בִכְלֵיהֶם" (ביאור:יהושע ז יא), יש כאן נזיפה חמורה ליהושע שהוא לא הזהיר את העם מספיק חזק לקיים את דברי אלוהים במלואם. יהושע אמר לעם "וְרַק אַתֶּם שִׁמְרוּ מִן הַחֵרֶם, פֶּן תַּחֲרִימוּ וּלְקַחְתֶּם מִן הַחֵרֶם, וְשַׂמְתֶּם אֶת מַחֲנֵה יִשְׂרָאֵל לְחֵרֶם, וַעֲכַרְתֶּם אוֹתוֹ" (ביאור:יהושע ו יח), אולם הוא לא הודיע את עונש המוות בשרפה וסקילה. נראה שרבים מבני העם זלזלו ביהושע ולקחו מהחרם, ולא רק עכן, ויהושע נכשל שהוא לא ראה את השלל בכליהם, ואת השמחה על פניהם. המפלה בעי היתה אזהרה מאלוהים - תשמור את בריתי במלואה, אחרת אעזוב אותך, והעם ינטוש אותך.
קישורים
פסוק זה באתרים אחרים: הכתר • על התורה • Sefaria • תא שמע • אתנ"כתא • סנונית • שיתופתא
דפים בקטגוריה "יהושע א יז"
קטגוריה זו מכילה את 3 הדפים המוצגים להלן, ומכילה בסך־הכול 3 דפים.