קטגוריה:אסתר ח יד
נוסח המקרא
הרצים רכבי הרכש האחשתרנים יצאו מבהלים ודחופים בדבר המלך והדת נתנה בשושן הבירה
הָרָצִים רֹכְבֵי הָרֶכֶשׁ הָאֲחַשְׁתְּרָנִים יָצְאוּ מְבֹהָלִים וּדְחוּפִים בִּדְבַר הַמֶּלֶךְ וְהַדָּת נִתְּנָה בְּשׁוּשַׁן הַבִּירָה.
הָרָצִ֞ים רֹכְבֵ֤י הָרֶ֙כֶשׁ֙ הָֽאֲחַשְׁתְּרָנִ֔ים יָ֥צְא֛וּ מְבֹהָלִ֥ים וּדְחוּפִ֖ים בִּדְבַ֣ר הַמֶּ֑לֶךְ וְהַדָּ֥ת נִתְּנָ֖ה בְּשׁוּשַׁ֥ן הַבִּירָֽה׃
הָ/רָצִ֞ים רֹכְבֵ֤י הָ/רֶ֙כֶשׁ֙ הָֽ/אֲחַשְׁתְּרָנִ֔ים יָֽצְא֛וּ מְבֹהָלִ֥ים וּ/דְחוּפִ֖ים בִּ/דְבַ֣ר הַ/מֶּ֑לֶךְ וְ/הַ/דָּ֥ת נִתְּנָ֖ה בְּ/שׁוּשַׁ֥ן הַ/בִּירָֽה׃
תרשים של הפסוק מנותח תחבירית על-פי הטעמים
פרשנות
- פרשנות מסורתית:
תרגום שני (כל הפרק)
רש"י
רש"י מנוקד ומעוצב
• לפירוש "רש"י מנוקד ומעוצב" על כל הפרק •
מלבי"ם
• לפירוש "מלבי"ם" על כל הפרק •
- למה הוסיף פה מבוהלים :
מדרש רבה
פרק ח/פסוק יד
הרצים רוכבי הרכש האחשתרנים (שם ח, יד) וגומר ולא כתיב הרצים בסוסים וגומר מפני שבא לומר הרצים הם אותם שהם רוכבי רכש האחשתרנים שהם ממהרים לרוץ ואומנים בכך ולא בא לומר רק שהם אומנים לרכוב הרכש ואותם יודעים לרוץ יותר ולא שהיו רוכבים עתה על רכש רק בסוסים רק שבא לומר כי שהם רוכבי רכש האחשתרנים היו הרצים רוכבי הרכש אף על גב דכבר כתיב זה למעלה כאן לא היה צריך לכתוב רק הרצים יצאו דחופים וממילא הרצים הם הרצים של מעלה שלא תטעה לומר כי דוקא אותם שהיו רצים ברגליהם היו צריכים לצאת דחופים בדבר המלך אבל בסוסים אין צריכין להיות יוצאים דחופים בדבר המלך שהרי הרוכבים על סוסים יכולים להיות הולכים הרבה מאוד ולכך כתב הרצים רוכבי הרכש שגם אלו יצאו מבוהלים ודחופים בדבר המלך.
- פרשנות מודרנית:
בהמשך דף זה מופיעים ביאורים ופרשנויות של עורכי ויקיטקסט, שאינם בהכרח מייצגים את הפרשנות המסורתית.
ביאורים מסורתיים לטקסט ניתן למצוא בקטגוריה:אסתר ח יד.
יָצְאוּ מְבֹהָלִים וּדְחוּפִים
מה היה למהר להודיע ליהודים ולמדינות את הפקודה החדשה, הרי היה עוד כאחד עשר חודש עד יום הפור?
מרדכי גם הוא מיהר לבקש עזרה מאסתר, מפחד שהמן ישתמש באישור המלך לגבות מיסים כדי לבקש רשות לתלות אותו, ואכן המן לבסוף הבין את הפתרון הזה, הקים את העץ והלך לבקש רשות לתלות את מרדכי.
זרש, אשת המן ואוהביו של המן ידעו אודות פתשגן כתב הדת החתומה בטבעת המלך, שעל פניה היא הראתה שנאה ליהודים ורצון להורגם. אומנם הפקודה החתומה בטבעת המלך, בצורה ברורה קבעה את יום הפור להריגת היהודים במשך יום אחד, אבל זה לא הפריע להם להציע להמן לבקש רשות לתלות את מרדכי היהודי מיד, בלי לחכות. מהתנהגותם זו של אנשי המן, ניתן לצפות שבכל ערי הממלכה פושעים (מלבד בשושן) יתחילו לפגוע ביהודים ולשדוד אותם, כדי לא לאחר ולמצוא שכל השלל כבר נלקח.
לכן מרדכי ואסתר פקדו על "הָרָצִים רֹכְבֵי הָרֶכֶשׁ, הָאֲחַשְׁתְּרָנִים" לצאת מיד, במהירות האפשרית, ולהפיץ את הפקודה המתירה ליהודים להתגונן. בעצם, בניגוד לפקודת המלך, פקודת אסתר ומרדכי סותרת את פקודת המן, כי על פניה, המלך חדל מלהיות שונא יהודים. כך "בְכָל מְדִינָה וּמְדִינָה וּבְכָל עִיר וָעִיר, מְקוֹם אֲשֶׁר דְּבַר הַמֶּלֶךְ וְדָתוֹ מַגִּיעַ, שִׂמְחָה וְשָׂשׂוֹן לַיְּהוּדִים, מִשְׁתֶּה וְיוֹם טוֹב" (ביאור:אסתר ח יז), וביום הפור היתה הזדמנות ליהודים "לְהִנָּקֵם מֵאֹיְבֵיהֶם" (ביאור:אסתר ח יג) שהציקו להם במשך אחד עשר החודשים האלה.
לְהִנָּקֵם מֵאֹיְבֵיהֶם
ביום הפור "וְנוֹחַ מֵאֹיְבֵיהֶם וְהָרוֹג בְּשֹׂנְאֵיהֶם, חֲמִשָּׁה וְשִׁבְעִים אָלֶף" (ביאור:אסתר ט טז) אויבים ומשפחתם. מספר זה אינו גדול לעם היהודי או לעמלקים בזמנו. מספר זה מעיד שרק המנהיגים, הפושעים ובני משפחתם מתו, כדי להכחיד את העמלקים ותרבותם.
קישורים
פסוק זה באתרים אחרים: הכתר • על התורה • Sefaria • תא שמע • אתנ"כתא • סנונית • שיתופתא
דפים בקטגוריה "אסתר ח יד"
קטגוריה זו מכילה את 5 הדפים המוצגים להלן, ומכילה בסך־הכול 5 דפים.