קידושין כא א
![שלימות: 75%](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/49/75%25.svg/9px-75%25.svg.png)
על הש"ס: ראשונים | אחרונים
הא רבנן הא ר"ש. תני חדא: לוה וגואל וגואל לחצאין. ותניא אידך: אאין לוה וגואל וגואל לחצאין. לא קשיא, הא רבנן הא ר"ש. (סי' חרש חבש זמן) א"ל רב אחא בריה דרבא לרב אשי, איכא למיפרך! מה למוכר בית בבתי ערי חומה שכן הורע כחו ליגאל לעולם, תאמר במקדיש שיפה כחו ליגאל לעולם?! א"ל רב אחא סבא לרב אשי משום דאיכא למימר ניהדר דינא תיתי במה הצד מוכר שדה אחוזה יוכיח שיפה כחו ליגאל לעולם ואין לוה וגואל וגואל לחצאין. מה למוכר שדה אחוזה שכן הורע כחו ליגאל מיד. מוכר בית בבתי ערי חומה יוכיח! וחזר הדין, לא ראי זה כראי זה, הצד השוה שבהן שנגאלין ואין לוה וגואל וגואל לחצאין, אף אני אביא מקדיש שנגאל ואין לוה וגואל וגואל לחצאין. א"ל מר זוטרא בריה דרב מרי לרבינא איכא למיפרך! מה להצד השוה שבהן שכן הורע כחם ליגאל בשנה שניה, תאמר במקדיש שיפה כחו ליגאל בשנה שניה?! א"ל רבינא משום דאיכא למימר עבד עברי הנמכר לעובד כוכבים יוכיח, שיפה כחו ליגאל בשנה שניה ואין לוה וגואל וגואל לחצאין. בעא מיניה רב הונא בר חיננא מרב ששת: המוכר בית בבתי ערי חומה -- נגאל לקרובים או אין נגאל לקרובים? גאולתו גאולתו משדה אחוזה גמר, מה שדה אחוזה אינה נגאלת לחצאין בונגאלת לקרובים אף האי נמי אין נגאל לחצאין ונגאל לקרובים, או דילמא, כי כתיבא גאולה, בחצאין הוא דכתיב, בקרובים לא כתיב. א"ל גאינו נגאל. איתיביה (ויקרא כה, כד) "בכל..גאולה תתנו" לרבות בתים ועבד עברי, מאי לאו בתי ערי חומה? לא, בתי חצרים. בתי חצרים, בהדיא כתיב בהו (ויקרא כה, לא) "על שדה הארץ יחשב"! ההוא לקובעו חובה, ואליבא דרבי אליעזר, דתניא (ויקרא כה, כה) "וגאל את ממכר אחיו"-- דרשות. אתה אומר רשות או אינו אלא חובה? תלמוד לומר (ויקרא כה, כו) "ואיש כי לא יהיה לו גואל", וכי יש אדם בישראל שאין לו גואלים? אלא זה שיש לו ואינו רוצה ליקח שהרשות בידו, דברי רבי יהושע. ר"א אומר "וגאל את ממכר אחיו"-- חובה. אתה אומר חובה או אינו אלא רשות? תלמוד לומר "בכל..גאולה תתנו"-- הכתוב קבעו חובה. אמרי ליה רבנן לרב אשי, ואמרי לה רבינא לרב אשי, בשלמא למ"ד לרבות בתי ערי חומה, היינו דכתיב "בכל" אלא למ"ד לרבות בתי חצרים, מאי "בכל"? קשיא. איתיביה אביי, מה תלמוד לומר "יגאלנו" "יגאלנו" "יגאלנו" ג' פעמים? לרבות כל הגאולות שנגאלות כסדר הזה. מאי לאו בתי ערי חומה ועבד עברי? לא, בתי חצרים ושדה אחוזה. בתי חצרים ושדה אחוזה בהדיא כתיב "על שדה הארץ יחשב"! כדאמר רב נחמן בר יצחק לקרוב קרוב קודם הכא נמי לקרוב קרוב קודם. היכא איתמר דר"נ בר יצחק? אהא, דאיבעיא להו: עבד עברי הנמכר לישראל -- נגאל לקרובים או אינו נגאל לקרובים? אליבא דרבי לא תבעי לך דאמר מי שאינו נגאל באלה נגאל בשש, אלמא לא מיפרק. כי תיבעי לך אליבא דרבנן, מאי? ילפינן "שכיר" "שכיר" ולא דרשי "יגאלנו" או דילמא יגאלנו לזה ולא לאחר? ת"ש "בכל..גאולה תתנו"-- לרבות בתים ועבד עברי. מאי לאו בתי ערי חומה ועבד עברי הנמכר לישראל? הלא, עבד עברי הנמכר לעובד כוכבים. עבד עברי הנמכר לעובד כוכבים בהדיא כתיב ביה (ויקרא כה, מט) "או דודו או בן דודו יגאלנו"!
רש"י
עריכה
הא רבנן - דלא יהבי טעמא לקרא ואמרי דהורע כחו בחדא מילתא הורע נמי במילתא אחריתא בר מהיכא דגלי ביה קרא ובבתי ערי חומה גמרינן גאולה גאולה משדה אחוזה והא דקא אמינא דבית בעיר חומה לוה וגואל כו' לר"ש קאמינא דיהיב טעמא לקרא:
תני חדא - המוכר בית בעיר חומה לוה וגואל כו':
איכא למיפרך - בהא מתניתין דאצרכה קרא למקדיש שילוה ויגאל משום דהא אתיא ליה מדינא של מוכר בית בעיר חומה שאין לוה וגואל:
מה למוכר בית בעיר חומה שכן הורע כחו לגאול לעולם - משנה ראשונה ואילך:
תאמר במקדיש שיפה כחו לגאול לעולם - לעולמו של יובל אם לא מכרה הגזבר דאין מתחלקת לכהנים עד היובל:
מוכר שדה אחוזה יוכיח כו' לעולם - עד היובל וביובל חוזר' בלא פדיון:
אף אני אביא מקדיש - לפיכך הוצרך אם גאל יגאל לומר שלוה וגואל:
בשנה שניה - דמוכר שדה אחוזה אין המוכר יכול לגאול עד שתבוא שנה שלישית ומוכר בית בעיר חומה אינו גואל אלא בראשונה נמצא שאין זה וזה גואלין בשניה:
עבד עברי וכו' - כדאמר לעיל (דף כ:) ונגאל כולו ולא לחציו ואין לוה וגואל דהא או השיגה כתיב (ויקרא כה):
נגאל בקרובים - על כרחו של לוקח כדאשכחן בשדה אחוזה (שם) ובא גואלו הקרוב אליו וגו':
אף האי נמי אין נגאל לחצאין - לרבנן קבעי ליה דאמרי לעיל אין נגאל לחצאין ונימא נמי דלהכי גמר דנגאל בקרובים:
או דילמא כי כתיב - גאולתו בשדה אחוזתו למעט חצאין הוא דכתיב שנאמר (שם) ומצא כדי גאולתו כדי כולו ולא כדי חציו הילכך כי חזר כתב ג"ש למגמר אחדא מילתא הוא דכתיב ולא למיגמר גאולת קרובים דלאו לגבי גאולתו כתיבי:
בכל גאולה תתנו - ובכל ארץ אחוזתכם גאולה תתנו לארץ קרא יתירא הוא ולא פירש למאי אתא:
לרבות בתים ועבד עברי - שיהו נגאלין לקרובים:
בתי החצרים - עיירות שאין מוקפות חומה מימות יהושע:
על שדה הארץ יחשב - הרי הן כשדה אחוזה:
לקובעו חובה - על הקרובים:
וכי יש לך אדם בישראל - מנוטלי חלק בארץ שאין לו גואלין מזרע יעקב בעוד אחד מכל ישראל קיים הוא קרוב לו:
אלא יש לו - גואלין אבל אין הגואל רוצה ליקח ולימדך הכתוב שהרשות ביד הקרוב:
חובה - והאי כי לא יהיה לו גואל דריש בשאי אפשר ביד הראוי ליורשו ליגאל ואין הגאולה מוטלת אלא על הקרוב מן הכל:
מאי בכל - נכתוב גאולה תתנו לארץ:
מה ת"ל - בעבד עברי הנמכר לעובד כוכבים:
לרבות כל הגאולות - העומדות ליגאל שיהא נגאל כסדר הזה קס"ד שיהו נגאלין לקרובים בא ללמדנו:
ועבד עברי - הנמכר לישראל דלא כתיב ביה גאולת קרובים:
לקרוב קרוב קודם - דגבי שדה אחוזה כתי' ובא גואלו הקרוב אליו ולא פי' הקרוב קרוב קודם כי הכא דפריש דודו ברישא ואם אין לו דוד בן דודו ואי לאו משאר בשרו:
מי שאינו נגאל באלה נגאל בשש - אלמא ס"ל דאין נגאל בקרובים:
יגאלנו - כתיב בנמכר לעובד כוכבים גבי קרובים ומשמע מיעוטא:
תוספות
עריכההך ברייתא דקאמר דאינו לוה וגואל וגואל לחצאין מיירי אם לא נכתב אם גאל יגאל דה"נ קאמר לעיל שיכול וי"ל דמשמע ליה כל שיטת הברייתא אף לפי האמת לבתר דכתיב נמי אם גאל יגאל דאי לאו הכי אמאי נקט כל שיטה זו שאינה קיימת הוה מצי למינקט ק"ו מע"ע מה ע"ע שיפה כחו שיוצא ביובל אפ"ה אינו לוה וגואל וגואל לחצאין כדבסמוך מקדיש שהורע כחו אם הגיע יובל אינה נגאלת ומתחלקת לכהנים אינו דין שאין לוה וגואל וגואל לחצאין ועל ק"ו זה ליכא למיפרך מידי אלא פשיטא דהאי יוכיח מיירי אף לפי האמת בתר דכתב אם גאל יגאל וא"ת מ"מ אמאי לא נקט האי ק"ו מע"ע כיון דליכא למיפרך מידי עילויה וי"ל דשדה משדה עדיפא ליה למילף: משום דאיכא למימר ע"ע הנמכר לעובד כוכבים יוכיח וא"ת ולמה לי ומצא כדי גאולתו דכתיב בשדה אחוזה למימר שאינו גואל לחצאין תיפוק ליה בק"ו מע"ע ומה ע"ע הנמכר לעובד כוכבים שיפה כחו ליגאל מיד ואפ"ה אינו לוה וגואל וגואל לחצאין כדבסמוך מוכר שדה אחוזה שהורע כחו ליגאל מיד כדכתיב במספר שני תבואות (ויקרא כה) אין דין שאין לוה וגואל וגואל לחצאין וי"ל דאדרבה אית לן למימר איפכא ומה מקדיש שהורע כחו ליחלק לכהנים ביובל ואפ"ה לוה וגואל וגואל לחצאין מוכר שיפה כחו שחוזרת לבעלים ביובל אינו דין שלוה וגואל וגואל לחצאין וכ"ת מה למקדיש שיפה כחו ליגאל מיד תאמר במוכר שהורע כחו ליגאל מיד מ"מ בתי החצרים שיפה כחן ליגאל מיד מצינו למיגמר מהאי ק"ו ולהיות לוה וגואל וגואל לחצאין ומאחר דחזינן בבתי החצרים שדה אחוזה נמי מפקי' ליה להאי דינא דתרוייהו בחד פרש' כתיבי על שדה הארץ יחשב ולהכי איצטריך ומצא כדי גאולתו דכתיב במוכר שדה אחוזה לומר שאינו לוה וגואל וגואל לחצאין דס"ד למילף ממקדיש כדפרישית ומהשתא ילפינן נמי בתי החצרים מיניה שאין לוה וגואל וגואל לחצאין:
מאי בכל. לכתוב גאולה תתנו לארץ ושמעינן שדה אחוזה לקובעו חובה ובתי החצרים בכלל וא"ת לימא דאתי לרבות עבד עברי ויש לומר דמשמע ליה דאתי לרבויי מידי דגאולת קרקע כדכתיב ובכל ארץ משמע דוקא ארץ מרבינן:
עין משפט ונר מצוה
עריכהמתוך: עין משפט ונר מצוה/קידושין/פרק א (עריכה)
ריא א מיי' פי"ב מהל' שמיטה הלכה ב':
ריב ב מיי' פי"א מהל' שמיטה הלכה י"ח:
ריג ג מיי' פי"ב מהל' שמיטה הלכה ב':
ריד ד מיי' פי"א מהל' שמיטה הלכה י"ח:
רטו ה מיי' פ"ב מהל' עבדים הלכה ז':
ראשונים נוספים
משום דאיכא למימר עבד עברי הנמכר לגוי יוכיח שיפה כחו לגאול מיד כו'. ואם תאמר אם כן אמאי לא גמיר מעיקרא דדינא מעבד עברי דלית ליה פירכא. יש לומר דמעיקרא בעי למילף קרקע מקרקע, וכי לא קם ליה דינא יליף ליה מעבד עברי.
ההוא לקובעו חובה ואליבא דר' אליעזר. תמיהא לי ולילף מינה אליבא דר' יהושע דהלכתא כותיה, דר' יהושע נמי אית ליה ההוא ברייתא כדמשמע בסמוך דאמרינן ההוא לקובעו חובה, וזו אפילו לר' יהושע, ועל כרחין לדידיה לרבות בתי ערי חומה קאמר דבתי חצרים בהדיא כתיבי. ויש לומר דלר' יהושע לא דרשינן מיניה לרבות בתים כלל, אלא לרבות עבד עברי הנמכר לגוי. ואינו מחוור כלל דהיכי אפשר דקרא דכתיב (ויקרא כח, כד) בכל ארץ אחוזתכם ואנן אמרינן דלא מרבי קרקע אלא עבד עברי ויותר קשה דמי הזקיקו לרב ששת לדחוקי כולי האי.
כדאמר רב נחמן בר יצחק הקרוב קרוב קודם. פירש רש"י דגבי שדה אחוזה כיון שלא פירש הקרוב קרוב קודם כי הכא דפריש דודו ברישא והדר בן דודו ואם לאו משאר בשרו, כתב כאן יגאלנו יגאלנו לרבות כל הגאולות שיהיו כסדר הזה. וקשיא לי דהא גבי נחלות דכתיב (במדבר כז, יא) לשארו הקרוב אליו ודרשינן (ב"ב קי, ב) הקרוב קרוב קודם. ומסתברא דהכי פירושו דאי משום ובא גואלו הקרוב אליו הוה אמינא הקרוב שיש בידו ספק לגאול קודם, ואפילו היה בן דודו אמיד ודודו אינו אמיד בן דודו קודם, דהכי כתיב (ויקרא כה, כה) ובא גואלו הקרוב אליו וגאל מי שיש בידו ספק לגאול, אבל השתא דכתיב יגאלנו רבה כל הגאולות לעכב שיהיו דוקא כסדר הזה, ואם בן דודו אמיד ודודו אינו אמיד אינו נגאל.
רבי אליעזר אומר וגאל את ממכר אחיו חובה. פי' והא דכתיב כי לא יהיה לו גואל מיירי כשהקרוב יותר עני היה וקי"ל הקרוב קודם וכיון דכן הקרוב פטור מפני עניותו והשאר פטורים מפני שהם רחוקים:
בשלמא למ"ד לרבות בתי ערי חומה היינו דכתיב בכל. פי' דאיצטריך רבויא דהא אינו דומה לו בגאלתו לגאל בשנה שנייה אלא למאן דאמר לרבות בתי החצרים מאי בכל כלומר למה לן קרא לרבותם דבלאו הכי נמי הוי במשמע דלהוי דיני' כשדה אחוזה כיון דדמי ליה בצדדין אחרים וכדכתיב על שדה הארץ יחשב:
מהדורות תנינא, תליתאה ורביעאה:
מתוך: תוספות רי"ד/קידושין/פרק א (עריכה)
ההוא לקיבעו חובה ואילבא דר' אלעזר. פי ור' יהושע סבר דלא אתא אלא להזהיר על הלוקח שלא ימתה אם הגואל רוצה לגאול:
קישורים חיצוניים
צורת הדף: באתר היברובוקס • באתר דף יומי (עם אפשרות האזנה) • באתר שיתופתא
הדף עם פרשנים: באתר "תא שמע" • באתר "על התורה" • באתר "ספריא" • באתר "מרכז שטיינזלץ" • ביאור "חברותא" באתר ויקישיבה