קטגוריה:יהושע יד י
נוסח המקרא
ועתה הנה החיה יהוה אותי כאשר דבר זה ארבעים וחמש שנה מאז דבר יהוה את הדבר הזה אל משה אשר הלך ישראל במדבר ועתה הנה אנכי היום בן חמש ושמונים שנה
וְעַתָּה הִנֵּה הֶחֱיָה יְהוָה אוֹתִי כַּאֲשֶׁר דִּבֵּר זֶה אַרְבָּעִים וְחָמֵשׁ שָׁנָה מֵאָז דִּבֶּר יְהוָה אֶת הַדָּבָר הַזֶּה אֶל מֹשֶׁה אֲשֶׁר הָלַךְ יִשְׂרָאֵל בַּמִּדְבָּר וְעַתָּה הִנֵּה אָנֹכִי הַיּוֹם בֶּן חָמֵשׁ וּשְׁמוֹנִים שָׁנָה.
וְעַתָּ֗ה הִנֵּה֩ הֶחֱיָ֨ה יְהֹוָ֥ה ׀ אוֹתִי֮ כַּאֲשֶׁ֣ר דִּבֵּר֒ זֶה֩ אַרְבָּעִ֨ים וְחָמֵ֜שׁ שָׁנָ֗ה מֵ֠אָ֠ז דִּבֶּ֨ר יְהֹוָ֜ה אֶת־הַדָּבָ֤ר הַזֶּה֙ אֶל־מֹשֶׁ֔ה אֲשֶׁר־הָלַ֥ךְ יִשְׂרָאֵ֖ל בַּמִּדְבָּ֑ר וְעַתָּה֙ הִנֵּ֣ה אָנֹכִ֣י הַיּ֔וֹם בֶּן־חָמֵ֥שׁ וּשְׁמֹנִ֖ים שָׁנָֽה׃
וְ/עַתָּ֗ה הִנֵּה֩ הֶחֱיָ֨ה יְהוָ֣ה׀ אוֹתִ/י֮ כַּ/אֲשֶׁ֣ר דִּבֵּר֒ זֶה֩ אַרְבָּעִ֨ים וְ/חָמֵ֜שׁ שָׁנָ֗ה מֵ֠/אָז דִּבֶּ֨ר יְהוָ֜ה אֶת־הַ/דָּבָ֤ר הַ/זֶּה֙ אֶל־מֹשֶׁ֔ה אֲשֶׁר־הָלַ֥ךְ יִשְׂרָאֵ֖ל בַּ/מִּדְבָּ֑ר וְ/עַתָּה֙ הִנֵּ֣ה אָנֹכִ֣י הַ/יּ֔וֹם בֶּן־חָמֵ֥שׁ וּ/שְׁמוֹנִ֖ים שָׁנָֽה׃
תרשים של הפסוק מנותח תחבירית על-פי הטעמים
פרשנות
- פרשנות מסורתית:
תרגום יונתן
רש"י
מצודות
• לפירוש "מצודות" על כל הפרק •
מצודת דוד
מלבי"ם
• לפירוש "מלבי"ם" על כל הפרק •
- פרשנות מודרנית:
בהמשך דף זה מופיעים ביאורים ופרשנויות של עורכי ויקיטקסט, שאינם בהכרח מייצגים את הפרשנות המסורתית.
ביאורים מסורתיים לטקסט ניתן למצוא בקטגוריה:יהושע יד י.
הִנֵּה הֶחֱיָה יְהוָה אוֹתִי כַּאֲשֶׁר דִּבֵּר
וְעַתָּה הִנֵּה אָנֹכִי הַיּוֹם בֶּן חָמֵשׁ וּשְׁמֹנִים שָׁנָה
כלב בן יפונה היה בן 40 כאשר הוא היה המרגל שייצג את שבט יהודה.
הוא היה היחיד שאמר שבני ישראל יכולים לכבוש את הארץ המובטחת למרות הענקים שגרו בה.
אלוהים הבטיח לכלב בן יפונה שהוא יכנס לארץ, וכך אלוהים הבטיח לו לפחות עוד ארבעים שנות הנדודים במדבר. אולם כדי שכלב לא ימות מיד לאחר כניסתו לארץ ולא יהנה מהצלחותיו, אלוהים הוסיף לכלב בן יפונה שנים כדי שהוא יוכל לכבוש ולנחול את הארץ, שהוא טען שיש בכוחו לנחול, ולהוריש לזרעו, ככתוב: "וּרְאֵה בָנִים לְבָנֶיךָ שָׁלוֹם עַל יִשְׂרָאֵל" (תהלים קכח ו), וכך נגמר הפרק שלנו במילים "וְהָאָרֶץ שָׁקְטָה מִמִּלְחָמָה" (ביאור:יהושע יד טו).
מֹשֶׁה, אֲשֶׁר הָלַךְ יִשְׂרָאֵל בַּמִּדְבָּר
כלב בן יפונה נותן כבוד למשה ואומר עליו: "מֹשֶׁה, אֲשֶׁר הָלַךְ יִשְׂרָאֵל בַּמִּדְבָּר".
הפסוק לא נראה סביר. צרוף המילים "מֹשֶׁה, אֲשֶׁר הָלַךְ יִשְׂרָאֵל" לא נשמע נכון.
הניקוד של המילה "הָלַךְ", מודיע לנו מי הוא משה - האיש שהלך במדבר ארבעים שנה.
הניקוד הוא פרוש, ואינו מחייב כי הוא נוסף מאות שנים מאוחר יותר. אין ספק שגדולתו של משה היא לא בזה שהוא אישית הלך במדבר.
החשיבות שלו היא בזה שהוא 'הוליך' במשמעות 'הנהיג' את עם ישראל במדבר, חינך ולימד דור חדש של בני ישראל להיות אמיצים ותקיפים. שמר שכל השבטים ישארו מאוחדים עם מטרה אחת ולא יריבו ולא יתפצלו.
קישורים
פסוק זה באתרים אחרים: הכתר • על התורה • Sefaria • תא שמע • אתנ"כתא • סנונית • שיתופתא
דפים בקטגוריה "יהושע יד י"
קטגוריה זו מכילה את 7 הדפים המוצגים להלן, ומכילה בסך־הכול 7 דפים.