ביאור:בראשית לד טו
בראשית לד טו: "אַךְ בְּזֹאת נֵאוֹת לָכֶם אִם תִּהְיוּ כָמֹנוּ לְהִמֹּל לָכֶם כָּל זָכָר."
בהמשך דף זה מופיעים ביאורים ופרשנויות של עורכי ויקיטקסט, שאינם בהכרח מייצגים את הפרשנות המסורתית.
ביאורים מסורתיים לטקסט ניתן למצוא בקטגוריה:בראשית לד טו.
אִם תִּהְיוּ כָמֹנוּ
עריכהאַךְ בְּזֹאת נֵאוֹת לָכֶם
עריכהכל שאנו מבקשים זה שתהיו כמונו, תשתפרו לרמה שלנו. בני יעקב לא ביקשו כסף או מתנות. הם לא ביקשו אדמה ובתים. הם לא דרשו ששכם יתנהג יפה עם דינה, או שאנשי שכם יתנו להם נשים כבנות ערובה להסכם. שכם היה שמח מאוד לשמוע שהוא לא יפסיד כסף רב ולא חשב שיש כאן הטעיה.
אִם תִּהְיוּ כָמֹנוּ
עריכהיעקב חזר מארם, מהממלכה הגדולה בצפון, מהעיר חרן אשר בני-קדם גרים שם. בניו היו מלומדים בחוק ובמלחמה. הם הביאו תרבות וטכנולוגיה מודרנית לכנען. כפי שראינו יעקב הבין בגנטיקה וידע איך לשפר את צאנו לאיכות שלא היתה ידועה באזור. היתה סיבה טובה לאנשי שכם לרצות להתאחד עם בני ישראל.
לְהִמֹּל לָכֶם כָּל זָכָר
עריכהזה המחיר. לא כל כך יקר. הם ידעו שיש עמים שנוהגים כך, וייתכן שזה מונע מחלות וסיבוכים.
כָּל זָכָר
עריכה"כָּל" - כולם, זאת דרישה קשה. עד שהאחרון לא נימול, התנאי לא הושלם. וגם אז איך יוודאו את זה?
מקורות
עריכהנלקח בחלקו מ- סנדובסקי, אילן .(14/09/2010). פסח: אסור לנשים לקלל את לבן הארמי. [גרסה אלקטרונית]. אתר מאמרים. מ:http://www.articles.co.il/article.php?id=80762