קטגוריה:מלכים ב ב יט
נוסח המקרא
ויאמרו אנשי העיר אל אלישע הנה נא מושב העיר טוב כאשר אדני ראה והמים רעים והארץ משכלת
וַיֹּאמְרוּ אַנְשֵׁי הָעִיר אֶל אֱלִישָׁע הִנֵּה נָא מוֹשַׁב הָעִיר טוֹב כַּאֲשֶׁר אֲדֹנִי רֹאֶה וְהַמַּיִם רָעִים וְהָאָרֶץ מְשַׁכָּלֶת.
וַיֹּ֨אמְר֜וּ אַנְשֵׁ֤י הָעִיר֙ אֶל־אֱלִישָׁ֔ע הִנֵּה־נָ֞א מוֹשַׁ֤ב הָעִיר֙ ט֔וֹב כַּאֲשֶׁ֥ר אֲדֹנִ֖י רֹאֶ֑ה וְהַמַּ֥יִם רָעִ֖ים וְהָאָ֥רֶץ מְשַׁכָּֽלֶת׃
וַ/יֹּ֨אמְר֜וּ אַנְשֵׁ֤י הָ/עִיר֙ אֶל־אֱלִישָׁ֔ע הִנֵּה־נָ֞א מוֹשַׁ֤ב הָ/עִיר֙ ט֔וֹב כַּ/אֲשֶׁ֥ר אֲדֹנִ֖/י רֹאֶ֑ה וְ/הַ/מַּ֥יִם רָעִ֖ים וְ/הָ/אָ֥רֶץ מְשַׁכָּֽלֶת׃
תרשים של הפסוק מנותח תחבירית על-פי הטעמים
פרשנות
- פרשנות מסורתית:
רש"י
מצודות
• לפירוש "מצודות" על כל הפרק •
מצודת ציון
"מושב" - מלשון ישיבה
"משכלת" - הורגת אנשיה כמו (יחזקאל לו יג)ומשכלת גוייך
מצודת דוד
"והארץ משכלת" - בסיבת המים משכלת יושביה
"טוב" - בשדות וכרמים וגו'מלבי"ם
• לפירוש "מלבי"ם" על כל הפרק •
ורפואתן הוא אם יזדככו ויסור המלח, ואלישע לקח צלוחית מלח והשליך והראה כי המלח הזה עצמו שהוא סבת רוע המים נהפך לרפואתם, כמו שהשליך משה רבינו ע"ה עץ הרדופני והמתיק את המים (מכילתא ויסע פ"א), וישעיה מרח דבלת על השחין (ישעיה לח, כא), כי הנס הוא הפך הטבע, המלח הטבעי ממרר המים והנסיי ממתיקו. וע"ד הרמז, המים רומזים ללמודים זרים שהיה שם ממינות ודעות זרות, כמ"ש (אבות א, יא) פן תגלו למקום מים הרעים וישתו התלמידים וימותו, שהוא מיתת הנפש, ומצד זה בא גם חולי המים ומיתת הגוף על ידה מדה במדה, ואלישע השליך מלח, שמרמז על דבר השכלי הקיים שהוא למודי התורה אשר ברית מלח שם לה, וישלך אל מוצא הלמודים האלה שתהיה יסודתם בהררי קדש על התורה ואמונה ונרפאו המים:
- פרשנות מודרנית:
בהמשך דף זה מופיעים ביאורים ופרשנויות של עורכי ויקיטקסט, שאינם בהכרח מייצגים את הפרשנות המסורתית.
ביאורים מסורתיים לטקסט ניתן למצוא בקטגוריה:מלכים ב ב יט.
וְהַמַּיִם רָעִים וְהָאָרֶץ מְשַׁכָּלֶת
וַיֹּאמְרוּ אַנְשֵׁי הָעִיר אֶל אֱלִישָׁע
לאחר שאלישע הרים את "אַדֶּרֶת אֵלִיָּהוּ" שנפלה מאליהו (מלכים ב ב יג), כאשר אליהו עלה לשמים ברכב אש (מלכים ב ב יא), הוא הלך לעיר יריחו.
כאשר אנשי יריחו הבינו שאלישע זכה לראות את אליהו עולה לשמים, הם פנו בבקשה אליו.
הִנֵּה נָא מוֹשַׁב הָעִיר טוֹב, כַּאֲשֶׁר אֲדֹנִי רֹאֶה
אנשי העיר היללו את עירם, וכנראה היה מה לראות: מטעים, שדות, בניינים, אנשים רבים, אנשים טובים, אנשים שדאגו לאליהו שנעלם במדבר.
ייתכן שאנשי העיר התכוונו לבקש מאליהו לעזור להם עם המעיין, וכאשר הוא נעלם ולא שב, הם פנו לאלישע בבקשה.
וְהַמַּיִם רָעִים וְהָאָרֶץ מְשַׁכָּלֶת
סביר שלא כל מי-העיר היו רעים לשתיה, הן העיר היתה גדולה וחזקה. ייתכן שמעיין אחד היה פגוע. אולם המעיין הזה היה מספיק חשוב לעיר שהם רצו שיביא מים לעיר.
לפי המשך הסיפור ניתן להבין שהמים לא היו מלוחים או מרים בצאתם מהאדמה, כי אלישע ריפא את המעין במלח.
סביר שהיה משהו במים שגרם למים להביא מחלות שגרמו לאנשים, ואולי גם לחיות, למוות.
ייתכן שהיה זיהום, בקטריה, שגרמה חולי-רע.
קישורים
פסוק זה באתרים אחרים: הכתר • על התורה • Sefaria • תא שמע • אתנ"כתא • סנונית • שיתופתא
דפים בקטגוריה "מלכים ב ב יט"
קטגוריה זו מכילה את 6 הדפים המוצגים להלן, ומכילה בסך־הכול 6 דפים.