משנה אבות ד רמבם
נוסח הרמב"ם
עריכה(א) בן זומא אומר:
- איזה הוא חכם? - הלמד מכל אדם,
- שנאמר: "מכל מלמדי השכלתי" (תהלים קיט צט).
- איזה הוא גיבור? - הכובש את יצרו,
- שנאמר: "טוב ארך אפים מגיבור" (משלי טז לב).
- איזה הוא עשיר? - השמח בחלקו,
- שנאמר: "יגיע כפיך כי תאכל, אשריך וטוב לך" (תהלים קכח ב),
- אשריך בעולם הזה - וטוב לך לעולם הבא.
- איזה הוא מכובד? - המכבד את הבריות,
- שנאמר: "כי מכבדי אכבד, ובוזי יקלו" (שמואל א ב ל).
(ב) בן עזאי אומר:
- הוי רץ - למצוה קלה,
- וברח - מן העבירה.
- שמצוה - גוררת מצוה,
- ועבירה - גוררת עבירה.
- ששכר מצוה - מצוה,
- ושכר עבירה - עבירה.
(ג) הוא היה אומר:
- אל תהי בז - לכל אדם,
- ואל תהי מפליג - לכל דבר.
- שאין לך אדם - שאין לו שעה,
- ואין לך דבר - שאין לו מקום.
(ד) רבי לוויטס איש יבנה אומר:
- מאוד, מאוד - הוי שפל רוח,
- שתקוות אנוש - רימה.
[ה] *הערה 1: רבי יוחנן בן ברוקה אומר:
- כל המחלל שם שמים בסתר - נפרעין ממנו בגלוי.
- אחד שוגג, ואחד מזיד - בחילול השם.
(ה) [ו] רבי ישמעאל בנו אומר:
- הלמד - על מנת ללמד,
- מספיקין בידו - ללמוד, וללמד.
- והלמד - על מנת לעשות,
- מספיקין בידו - ללמוד, וללמד, ולעשות.
[ז] רבי צדוק אומר:
- לא תעשם עטרה - להתגדל בהם,
- ולא קורדום - לחפור בהם.
- כך היה הלל אומר: ודישתמש בתגא - חלף,
- הא, כל הנהנה מדברי תורה - נטל חייו מן העולם.
(ו) [ח] רבי יוסי אומר:
- כל המכבד את התורה - גופו מכובד על הבריות.
- וכל המחלל את התורה - גופו מחולל על הבריות.
(ז) [ט] רבי ישמעאל בנו אומר:
- החושך עצמו מן הדין -
- פורק ממנו - איבה, וגזל, ושבועת שוא.
- והגס לבו בהוראה - שוטה, רשע, וגס רוח.
(ח) [י] הוא היה אומר:
- אל תהי דן יחידי,
- שאין דן יחידי - אלא אחד.
- ואל תאמר קבלו דעתי,
- שהן רשאין - ולא אתה.
(ט) [יא] רבי יונתן אומר:
- כל המקיים את התורה מעוני - סופו לקיימה מעושר.
- וכל המבטל את התורה מעושר - סופו לבטלה מעוני.
(י) [יב] רבי מאיר אומר:
- הוי מעט עוסק - ועסוק בתורה.
- ושפל רוח - בפני כל אדם.
- ואם בטלת מן התורה - יש לו בטלים הרבה כנגדך.
- ואם עמלת בתורה - יש לו שכר הרבה ליתן לך.
(יא) [יג] רבי אליעזר בן יעקב אומר:
- העושה מצוה אחת - קנה לו פרקליט אחד.
- והעובר עבירה אחת - קנה לו קטיגור אחד.
- תשובה, ומעשים טובים - כתריס לפני הפורענות.
[יד] רבי יוחנן הסנדלר אומר:
- כל כניסה שהיא לשם שמים - סופה להתקיים.
- ושאינה לשם שמים - אין סופה להתקיים.<קטע סוף=הלכה יד/>
(יב) [טו] רבי אלעזר אומר:
- יהי כבוד תלמידך, חביב עליך - ככבוד חברך,
- וכבוד חברך - כמורא רבך,
- ומורא רבך - כמורא שמים.
(יג) [טז] רבי יהודה אומר:
- הוי זהיר בתלמוד,
- ששגגת התלמוד - עולה זדון.
[יז] רבי שמעון אומר:
- שלשה כתרים הן -
- כתר תורה, וכתר כהונה, וכתר מלכות.
- וכתר שם טוב - עולה על גביהן.
(יד) [יח] רבי נהוראי אומר:
- הוי גולה - למקום תורה,
- ואל תאמר - שהיא תבוא אחרי,
- שחבריך - יקיימוה בידך.
- "ואל בינתך, אל תשען" (משלי ג ה).
(טו) [יט] רבי ינאי אומר:
- אין בידינו -
- לא משלוות רשעים,
- ואף לא מיסורי צדיקים.
[כ] רבי מתיה בן חרש אומר:
- הוי מקדים לשלום - כל אדם.
- והוי זנב - לאריות,
- ואל תהי ראש - לשועלים.
(טז) [כא] רבי יעקב אומר:
- העולם הזה - דומה לפרוזדוד, בפני העולם הבא.
- התקן עצמך - בפרוזדוד,
- כדי שתיכנס - לטרקלין.
(יז) [כב] הוא היה אומר:
- יפה שעה אחת בתשובה, ומעשים טובים, בעולם הזה - כחיי העולם הבא.
- יפה שעה אחת של קורת רוח, בעולם הבא - מכל חיי העולם הזה.
(יח) [כג] רבי שמעון בן אלעזר אומר:
- אל תרצה את חברך - בשעת כעסו.
- ואל תנחמנו - בשעה שמתו מוטל לפניו.
- ואל תשאל לו - בשעת נדרו.
- ואל תשתדל לראותו - בשעת קלקלתו.
(יט) [כד] שמואל הקטן אומר:
- "בנפול אויבך אל תשמח" (משלי כד יז) וכו',
- "חרון אפו" לא נאמר - אלא "אפו" (משלי כד יח).
(כ) [כה] אלישע בן אבא אומר:
- הלמד תורה ילד, למה הוא דומה? -
- לדיו כתובה - על נייר חדש.
- והלמד זקן, למה הוא דומה? -
- לדיו כתובה - על נייר מחוק.
[כו] רבי יוסי ברבי יהודה, איש כפר הבבלי אומר:
- הלמד מן הקטנים, למה הוא דומה? -
- לאוכל ענבים קהות, ושותה יין מגתו.
- והלמד מן הזקנים, למה הוא דומה? -
- לאוכל ענבים בשלות, ושותה יין ישן.
- רבי אומר:
- אל תסתכל בקנקן - אלא במה שיש בו.
- יש קנקן חדש - מלא ישן,
- וישן - אפילו חדש, אין בו.
- אל תסתכל בקנקן - אלא במה שיש בו.
(כא) [כז] רבי אליעזר הקפר אומר:
- הקנאה, והתאוה, והכבוד - מוציאין את האדם מן העולם.
(כב) [כח] הוא היה אומר:
- הילודים - למות,
- והמתים - לחיות,
- והחיים - לידון.
- לידע, ולהודיע, ולהיוודע -
- שהוא היוצר, והוא הבורא,
- והוא המבין, והוא הדיין,
- והוא עד, והוא בעל דין,
- והוא עתיד לדון.
- שאין לפניו -
- לא עוולה, ולא שכחה,
- ולא משוא פנים, ולא מקח שוחד,
- שהכל - שלו.
- ודע - שהכל בא לחשבון.
- ואל יבטיחך יצרך - שבשאול בית מנוס.
- שעל כורחך - אתה נוצר,
- ועל כורחך - אתה נולד,
- ועל כורחך - אתה חי,
- ועל כורחך - אתה מת,
- ועל כורחך - אתה עתיד ליתן דין וחשבון, לפני מלך מלכי המלכים הקדוש ברוך הוא.
הערות
עריכה- הערה 1: [] סימון חלוקת משניות בנוסח המשנה להרמב"ם
הדף הראשי של משנה אבות ד
משנה אבות, פרק ד':
הדף הראשי • מהדורה מנוקדת • נוסח הרמב"ם • נוסח הדפוסים • ברטנורא • עיקר תוספות יום טוב