משנה כלאים ה רמבם
נוסח הרמב"ם
עריכה(א) כרם שחרב -
- אם יש בו ללקט עשר גפנים לבית סאה,
- ונטועות כהלכתן - הרי זה נקרא כרם דל.
- וכרם שהוא נטוע ערבוביה -
- אם יש בו לכוון שתים כנגד שלש - הרי זה כרם;
- ואם לאו - אינו כרם.
- רבי מאיר אומר:
- הואיל והוא נראה כתבנית הכרמים - הרי זה כרם.
(ב) כרם שהוא נטוע על פחות מארבע אמות -
- רבי שמעון אומר: אינו כרם.
- וחכמים אומרים: כרם,
- ורואין את האמצעיות - כאילו אינן.
(ג) חריץ שהוא עובר בכרם, עמוק עשרה ורחב ארבעה -
- רבי אליעזר בן יעקב אומר:
- אם היה מפולש מראש הכרם ועד ראשו -
- הרי זה נראה כבין שני כרמים, וזורעין בתוכו.
- ואם לאו - הרי זה כגת.
- אם היה מפולש מראש הכרם ועד ראשו -
- רבי אליעזר בן יעקב אומר:
- הגת שבכרם, עמוקה עשרה ורחבה ארבעה -
- רבי אליעזר אומר: זורעין בתוכה.
- וחכמים - אוסרין.
- שומרה שבכרם, גבוהה עשרה ורחבה ארבעה -
- זורעין בראשה.
- ואם היה שיער כותש - אסור.
(ד) גפן שהיא נטועה בגת, או בנקע -
- נותנין לה עבודתה - וזורע את המותר.
- רבי יוסי אומר:
- אם אין שם ארבע אמות - לא יביא זרע לשם.
- והבית שבכרם - זורעין בתוכו.
(ה) הנוטע ירק בכרם, והמקיים -
- הרי זה מקדש ארבעים וחמש גפנים.
- אימתי? -
- בזמן שהן נטועות - על ארבע ארבע, ועל חמש חמש.
- היו נטועות על שש שש, ועל שבע שבע -
- הרי זה מקדש שש עשרה אמה לכל רוח,
- עגולות - אבל לא מרובעות.
- הרי זה מקדש שש עשרה אמה לכל רוח,
(ו) הרואה ירק בכרם, ואומר -
- "כשאגיע לו, אלקטנו" - מותר.
- "וכשאחזור לו, אלקטנו" -
- אם הוסיף במאתיים - אסור.
(ז) היה עובר בכרם -
- ונפלו ממנו זרעים,
- או שיצאו עם הזבלים,
- או עם המים,
- הזורע -
- וסיערתו הרוח לאחריו - מותר.
- סיערתו הרוח לפניו -
- רבי עקיבה אומר:
- אם עשבים - יופך;
- ואם אביב - ינפץ;
- ואם הביאה דגן - תידלק.
- רבי עקיבה אומר:
(ח) המקיים קוצים בכרם -
- רבי אליעזר אומר: קידש.
- וחכמים אומרים: לא קידש,
- אלא דבר שכמוהו - מקיימין.
- האירוס, והקיסוס,
- ושושנת המלך,
- וכל מין זרעים - אינן כלאים בכרם.
- הקנבס -
- רבי טרפון אומר: אינו כלאים.
- וחכמים אומרים: כלאים.
- והקינרס - כלאים בכרם.
הדף הראשי של משנה כלאים ה
משנה כלאים, פרק ה':
הדף הראשי • מהדורה מנוקדת • נוסח הרמב"ם • נוסח הדפוסים • ברטנורא • עיקר תוספות יום טוב